Справа № 372/4450/21
Провадження № 2-470/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 червня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі позивач, Банк) звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач-1), ОСОБА_2 (надалі відповідач-2), ОСОБА_3 (далі відповідач-3) про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі № 372/4450/21. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

До судового засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, повідомлялись про день та час розгляду справи належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та відзиву до суду не надіслали.

Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 21.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем-1 укладено кредитний договір №009-2008-247, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу-1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 66 000,00 доларів США на придбання у власність нерухомого майна із розрахунку 12,45 % річних строком з 21.02.2008 року по 10.02.2033 року.

21.02.2008 року між Банком та відповідачем-2 був укладений договір поруки №009-2008-247-Р до кредитного договору №009-2008-247.

Також, 21.02.2008 року між Банком та відповідачем-3 укладений договір поруки №009-2008-247-Р/1 до кредитного договору №009-2008-247.

Відповідно до пунктів 1.1 договорів поруки поручитель зобов`язується відповідати перед позивачем за неналежне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі як існуючих у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договорів поруки поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови основного договору і він погоджується з ними. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені, інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Пунктами 1.4 договорів поруки встановлено солідарну відповідальність поручителя.

Порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечуються такою порукою (пункти 4.2 договорів поруки).

У подальшому, 10.03.2009 року та 03.04.2009 року між Банком та відповідачем-1 укладено додаткові угоди до кредитного договору №009-2008-247 від 21.02.2008 року, у зв`язку з чим внесені також зміни до договорів поруки, що оформлено додатковими угодами від 03.04.2009 року.

Також зміни до кредитного договору №009-2008-247 від 21.02.2008 року вносилися 10.01.2012 року та 18.01.2012 року, про що з поручителями укладалися додаткові угоди від 18.01.2012 року до договорів поруки.

З огляду на неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором №009-2008-247 від 21.02.2008 року Банк звертався до боржника та поручителів із відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.05.2014 у справі № 372/95/14 позовні вимоги Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 009-2008-247 від 21.02.2008 року у розмірі 643 028,30 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 519 449,96 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 64 988,11 доларів США; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 123 359,97 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 15 433,50 доларів США; заборгованості по підвищених відсотках - 218,37 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 27,32 долари США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн.

На виконання рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.05.2014 у справі № 372/95/14 видано виконавчі листи від 21.07.2014 року.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звернувшись з даним позовом до суду, Банк наголосив на тому, що рішення суду від 21.05.2014 у справі № 372/95/14 залишається невиконаним, у зв`язку з чим просив стягнути солідарно з відповідачів нараховані за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.10.2018 року по 30.09.2021 року інфляційні втрати в розмірі 141466,23 грн. та три проценти річних у розмірі 57925,40 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором № 009-2008-247 від 21.02.2008 року Банк звертався до основного боржника та поручителів з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.05.2014 у справі № 372/95/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 009-2008-247 від 21.02.2008 року у розмірі 643 028,30 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 519 449,96 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 64 988,11 доларів США; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 123 359,97 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 15 433,50 доларів США; заборгованості по підвищених відсотках - 218,37 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 27,32 долари США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн.

Водночас, доказів виконання рішення суду від 21.05.2014 у справі № 372/95/14 та погашення заборгованості за кредитним договором № 009-2008-247 від 21.02.2008 року матеріали справи не містять, тобто зобов`язання зі сплати кредитних коштів та нарахованих на суму кредиту процентів триває.

Судом враховано правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, відповідно до якої саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Відтак, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дана правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Отже, здійснивши арифметичний перерахунок нарахованих Банком інфляційних втрат на суму боргу 643 028,30 грн. за період прострочення з 01.10.2018 року по 30.09.2021 року, суд дійшов висновку про стягнення інфляційних втрат у заявленому розмірі 141466,23 грн.

Разом із цим, при здійсненні арифметичного перерахунку трьох процентів річних на суму боргу 643 028,30 грн. за період прострочення з 01.10.2018 року по 30.09.2021 року, судом встановлено, що розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 57 872,55 грн., у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню частково.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів 141466,23 грн. інфляційних втрат та 57 872,55 грн. трьох процентів річних.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку з частковим задоволенням позову згідно з положеннями статті 141 ЦПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, оскільки процесуальним законом не передбачено солідарного стягнення витрат зі сплати судового збору, суд дійшов висновку про покладення відповідних витрат на кожного з відповідачів у рівній частині.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 141466 (сто сорок одну тисячу чотириста шістдесят шість) грн. 23 коп. інфляційних втрат, 57 872 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 55 коп. трьох процентів річних.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352).

Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 );

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Т.Г. Сташків