печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Самолюк Ю.Ю.,

за участю:

представника боржника: ОСОБА_1 ,

представника стягувача: Янів Х.І.,

державного виконавця: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - заявник, ОСОБА_2 ) за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» (далі - стягувач, ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА»), Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича (далі - заінтересована особа, Державний виконавець Берегових В.С.) звернулась до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року задоволено подання Державного виконавця Іванюти І.М. та тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документу, до виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, будь-яких умисних дій по ухиленню від виконання судового рішення боржник не вчиняє. Зазначає, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2021 року по справі № 910/10590/21 відносно боржника порушено провадження у справі про неплатоспроможність та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 року у цій же справі, яка набрала законної сили, боржника визнано банкрутом, а у задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Женева» про закриття провадження у справі відмовлено повністю ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 року. Зазначає, що вказаним судовим рішенням встановлено недостатність наявного у боржника майна для задоволення кредиторських вимог, що свідчить про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Крім того, постановою Старшого державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 01.09.2021 року у межах виконавчого провадження № 52946397 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-7572/12, виданого 07.10.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва. Вищезазначені обставини повністю спростовують твердження про бездіяльність боржника та ухилення від виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.09.2014 року у справі № 2-7572/12-ц, та підтверджують, що занадто великий борг та відсутність достатнього майна для його погашення спричинив фактичну неплатоспроможність останнього. Крім того, боржник зазначає, що вона є членом Ради з питань свободи слова та захисту журналістів при Президентові України, а також з початку війни з державною агресором здійснює професійну журналістську діяльність для забезпечення поінформованості населення України про злочини, що вчиняються російським загарбниками і намагається сприяти інформаційному протистоянню України агресору, беручи інтерв`ю в українських та іноземних публічних діячів та здійснюючі відповідні публікації на різних інтернет ресурсах. Боржником зазначено, що в силу виконання професійних обов`язків, у останньої є необхідність виїзду за кордон для ще більшого залучення іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні задля її висвітлення на міжнародній арені та збільшення протистояння світового співтовариства державі-агресору. Наведені обставини у сукупності із необхідністю боржника покидати територію України для залучення представників іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні, вказує на відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір виїжджати за межі України з метою невиконання цього рішення.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року.

В судовому засіданні представник боржника вимоги заяви підтримав в повному обсязі, з викладених у ній підстав, просив задовольнити.

Представник стягувача щодо задоволення заяви заперечував, оскільки підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику до виконання останнім зобов`язань по сплаті боргу за виконавчим документом відсутні.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 07.10.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-7572/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками; 4 952 714, 51 грн. - пені за прострочення зобов`язань за кредитом; 557 186,78 грн. - пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 5 509 901,29 грн.

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 23.11.2016 року відкрито виконавче провадження № 52946397 по виконанню виконавчого листа № 2-7572/12.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. та тимчасово обмежено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-7572/12, виданим на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором..

Постановою Київського апеляційного суду від 10.07.2019 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року залишено без змін.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.08.2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Західбуінвест Компані Консалтинг», про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2021 року по справі № 910/10590/21 відносно боржника ОСОБА_2 порушено провадження у справі про неплатоспроможність та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 року у цій же справі, яка набрала законної сили негайно, боржника визнано банкрутом та у задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Женева» про закриття провадження у справі відмовлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 року.

Як вбачається із постанови Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 року у справі № 910/10590/21, судом встановлено недостатність наявного у боржника майна для задоволення кредиторських вимог, що свідчить про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Окрім того, постановою Старшого державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 01.09.2021 року у межах виконавчого провадження № 52946397 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-7572/12, виданого 07.10.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва.

Відтак, вищезазначені обставини, спростовують твердження про бездіяльність боржника та його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.09.2014 року у справі № 2-7572/12-ц, та підтверджують, що занадто великий борг та відсутність достатнього майна для його погашення спричинив фактичну неплатоспроможність останнього.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на судовий захист входить до переліку прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, за ч. 1 ст. 6 якої закріплене право на справедливий суд, а саме визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, боржником не вчиняються дії які спрямовані на ухилення від виконання рішення суду.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, Печерський районний суд міста Києва враховував, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вчиняє жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, проте неодноразово перетинає державний кордон України.

Під час вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржник надала докази того, що вона визнана банкрутом у судовому порядку та відносно неї застосовано мораторій на задоволення вимог кредиторів в межах провадження у господарській справі про неплатоспроможність № 910/10590/21, а саме, виконавче провадження є зупиненим у встановленому законом порядку, тобто боржник має юридично підтверджений факт об`єктивної неможливості здійснити погашення заборгованості. Отже, відсутній факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов`язань.

Також, боржником підтверджено, що вона є членом Ради з питань свободи слова та захисту журналістів при Президентові України, а також з початку війни з державною агресором здійснює професійну журналістську діяльність для забезпечення поінформованості населення України про злочини, що вчиняються російським загарбниками і намагається сприяти інформаційному протистоянню України агресору, беручи інтерв`ю в українських та іноземних публічних діячів та здійснюючі відповідні публікації на різних інтернет ресурсах.

Боржником зазначено, що в силу виконання професійних обов`язків, у останньої є необхідність виїзду за кордон для ще більшого залучення іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні за для її висвітлення на міжнародній арені та збільшення протистояння світового співтовариства державі-агресору.

Наведені обставини у сукупності із необхідністю боржника покидати територію України для залучення представників іноземних засобів масової інформації до ситуації в Україні, вказує на відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір виїжджати за межі України з метою невиконання цього рішення.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про навмисне чи свідоме невиконання заявником зобов`язань, покладених на нього рішенням Дарницького районного суду м. Києва, необхідності захисту конституційних прав на свободу пересування, відсутності інших підстав для подальшої дії ухвали суду про тимчасове обмеження в праві у виїзді за межі України, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 21, 30, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-23, 353, 441, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладене на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ) ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №757/12816/19-ц, якою боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-7572/12, виданим на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Є.С. Хайнацький