справа №619/5218/21
провадження №2/619/192/22
Рішення

іменем України

03 лютого 2022 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/5218/21,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про поділ майна подружжя та стягнення компенсації.

представник позивача: ОСОБА_3 ,

представник відповідача: ОСОБА_4 .

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить розділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме автомобіль Nissan Rogue, 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , стягнути з відповідача на грошову компенсацію у розмірі вартості ѕ частини автомобіля, що становить 342387,00 грн. У обґрунтування позову вказано, що 15.11.2011 між ними було укладено шлюб, під час якого вони придбали автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності. Станом на 05.11.2021 вартість даного автомобіля становить 456382,00 грн. Від спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач грошових коштів на утримання дітей не надає, останні повністю знаходяться на її утриманні, а також відповідач позбавив її та дітей засобу переміщення. Крім того, її батьки надали велику суму для купівлі автомобіля. Оскільки на її утриманні залишаються двоє неповнолітніх дітей, вважає, що їй має належати ѕ частини спільного автомобіля, що складає 342387,00 грн.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що він частково визнає позовні вимоги в частині грошової компенсації у розмірі Ѕ частини від вартості автомобіля, що становить 118350,00 грн. У обґрунтування відзиву зазначено, що вищевказаний автомобіль дійсно придбано за час шлюбу, а тому він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач визнає позовні вимоги у частині поділу автомобіля шляхом виплати позивачу компенсації, проте заперечує проти наведеного у позовній заяві збільшення частки позивача у спільному майні, а також розміру грошової компенсації Аргументуючи збільшення частки у спільному майні, позивач посилається на те, що діти залишились проживати разом з нею.Однак, Верховний Суд у Постанові КЦС ВС від 07.09.2020 у справі № 522/4240/15-ц дійшов висновку, що проживання дитини з позивачем само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя, наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено. Крім того, вважає, що наданий позивачем звіт є необ`єктивним і не повинен братись судом до уваги, оскільки він містить відомості про ціну аналогічного транспортного засобу, що пропонується в середньому по Україні, без врахування дійсного стану спірного автомобіля, його технічних характеристик, а також того, що Nissan Rogue НОМЕР_1 придбано після експлуатації за кордоном та ввезено в Україну з істотними пошкодженнями. Тобто, оцінка майна проводилася з використанням порівняльного підходу. Крім того, суб`єкт оцінювання не проводив огляд (обстеження) об`єкта оцінки, що є неприпустимим, оскільки стан автомобіля прямо впливає на його ринкову вартість. Разом з тим, у 2021 році зазначений вище автомобіль продано за Договором купівлі-продажу 6350/2021/2895491. На відміну від звіту про оцінку вартості транспортного засобу, на який посилається позивач, Договір дозволяє встановити дійсну ринкову вартість даного авто. Згідно з цим Договором, вартість автомобіля становить 236700,00 грн, яка має враховуватися при визначенні розміру компенсації. Таким чином, грошовій компенсації на користь позивача підлягає 1/2 вартості автомобіля, тобто 118350,00 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачем усунуто недоліки.

Відповідно до ухвали суду від 04.11.2021 з метою забе6зпечення позову, відповідачу заборонено відчуження у будь-який спосіб транспортного засобу Nissan Rogue, 2016 р.в., н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 22.11.2021 судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 30.11.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 29.12.2021, яке відкладалося за заявами представників відповідача на 18.01.2022 та на 03.02.2022.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.11.2011, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 187 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.10.2020,автомобіль Nissan Rogue, 2016 р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 (а.с. 25-26).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Як убачається з матеріалів справи, автомобіль марки Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 був набутий сторонами під час перебування ними у шлюбі, а тому був їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що спірний автомобіль був придбаний подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю та частки сторін є рівними, оскільки на підтвердження іншої домовленості будь-яких доказів не надано, а підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частин другої та третьої статті 70 СК України відсутні, так як наявність обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спільного майна, позивачем не доведено та судом не встановлено.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Із зазначеного слідує, що у разі відчуження чи неправомірного використання майна, суд не може застосовувати засоби для його реверсу, а може лише врахувати вартість прихованого майна при його розподілі. Якщо один із подружжя здійснив відчуження чи використав майно на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, то суд не маючи змоги застосувати поділ майна подружжя в натурі, здійснює поділ цього майна з використанням компенсаційного способу поділу.

Згідно договору купівлі-продажу № 6350/2021/2895431 від 04.11.2021, оформленого та підписаного у сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області, відповідач здійснив відчуження транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_7 (а.с. 52-53).

Оскільки відповідач самостійно розпорядився автомобілем, незважаючи на необхідність отримання відповідно до положень ст. 65 СК України письмової згоди на відчуження такого цінного майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, без згоди позивача на це і не в інтересах сім`ї, то вартість відчуженого автомобіля має бути врахована при поділі майна подружжя, а позивач має право на компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11).

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

За відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Такої ж позиції дотримується ВС у постанові від 03 травня 2018 року (справа №755/20923/14).

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року (справа №127/7029/15).

У статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як убачається із наданого позивачем звіту про незалежну оцінку ринкова вартість автомобіля Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 від 05.11.2021, станом на 05.11.2021 становить 456382,00 грн, у зв`язку з чим визначення грошової компенсації здійснюється на його підставі та враховуючи відсутність доказів використання отриманих від продажу цього майна коштів в інтересах сім`ї.

При цьому, суд не бере до уваги вартість спірного автомобіля, яка зазначена у договорі купівлі-продажу від 04.11.2021 і яку просить врахувати відповідач, оскільки це договірна ціна, яку узгодили сторони даного договору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та з відповідача підлягає стягненню компенсація в розмірі 228191,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4781,30 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (66,65%), отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 3186,74 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Nissan Rogue, 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , у розмірі 228191,00 грн (двісті двадцять вісім тисяч сто дев`яносто одна гривня 00 копійок), замість її частки у праві спільної сумісної власності автомобіля.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3186,74 грн (три тисячі сто вісімдесят шість гривень 74 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.02.2022.

Суддя І. М. Нечипоренко