Справа №463/9514/21
Провадження №2/463/214/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Фурик Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Осадчук Ірина Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів, якими стверджується право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме на будинок АДРЕСА_1 з правом користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., на якій розташований будинок.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що, з 2000 року проживає в квартирі номер АДРЕСА_2 . Останні двадцять років в цій квартирі вона проживала вдвох разом з мамою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт нею не складався. Крім неї, можливим спадкоємцем по її смерті була відповідачка, яка була зареєстрована за цією ж адресою. Як спадкоємець першої черги, позивач прийняла спадщину, подавши заяву в нотаріальну контору, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1268 ч. 5 ЦК України їй належить спадкове майно з часу відкриття спадщини.

Основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 був дідусь сторін - ОСОБА_5 , 1911 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і з яким позивач та її мати проживали однією сім`єю до дня його смерті. Спадкоємцем майна по смерті діда були його дружина ОСОБА_6 , 1921 р.н., та їх дочка, згадана вище ОСОБА_4 . Спадщину по смерті ОСОБА_5 вони прийняли обидві в силу правил ч. 3 статті 1268 ЦК України, без її формального оформлення, як спадкоємці, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Баба ОСОБА_6 після смерті чоловіка ОСОБА_5 проживала з ними однією сім`єю до дня її смерті і знята з реєстрації 22.09.2001 р. Інших дітей, крім матері позивачки ОСОБА_4 , вона не мала.

По смерті діда та баби залишився будинок по АДРЕСА_1 , збудований ними в період 1956-85 років. Будинок збудовано на земельній ділянці загальною площею в 600 кв. м, і яку було виділено ОСОБА_5 у безстрокове користування Львівською міською радою для індивідуального будівництва житлового будинку на праві особистої власності на підставі договору від 20.12.1955 р. та згідно рішенню виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих № 80 від 25.01.1954 року. В цьому будинку періодично проживали ми всі разом - дід ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та позивачка з відповідачкою. При цьому у вищезазначеному договорі про надання земельної ділянки під будівництво адресою проживання забудовника ОСОБА_5 була зазначена наша квартира АДРЕСА_2 . Будинок був добудований у 1980-х роках, дід намагався оформити на нього право власності в липні 1985 року, про що свідчить його замовлення в Львівське БТІ та виготовлення технічного опису будинковолодіння на його ім`я, які містяться в матеріалах інвентаризаційної справи ЛБТІ на цей будинок. Проте з невідомих причин остаточне оформлення права власності ОСОБА_5 не закінчив, хоча фактично будинок на той час був добудований, до нього проведені та підключені відповідні комунікації вода, світло, газ. Тому позивачка разом з дідом фактично проживали більшу частину часу саме у цьому будинку, ніж в квартирі по АДРЕСА_3 , оскільки там газу не було. Після смерті дідуся ОСОБА_4 та позивачка продовжували жити та користуватись цим будинком та земельною ділянкою, яку використовували як присадибну для вирощування овочів, фруктів, квітів. Відповідачка ОСОБА_7 , ні в квартирі номер АДРЕСА_4 , з 1989 року не проживала, а проживає окремо.

03.10.2019 р. ОСОБА_2 подала заяву в нотаріат про видачу свідоцтва про право спадщини на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , в тому числі і на спадкове майно діда ОСОБА_5 в порядку представлення, зокрема, будинок по АДРЕСА_1 . Проте у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. ( лист № 62/01-16 від 03.10.2019 р.) на підставі того, що для належного оформлення спадщини не було надано оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16 вересня 2021 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

У встановлені в ухвалі суду строки відповідачкою відзив не подано.

17 грудня 2021 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду справую

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів та підстав наведених у такому, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку по місцю реєстрації, причин неявки суду не повідомила, відзив не подавала. Окрім того, відповідачка повідомлялась про судове засідання щодо розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 25.01.1954 р. №80, Виконком Львівської міської ради депутатів трудящих вирішив заяву ОСОБА_5 задовольнити та передати йому земельну ділянку для індивідуалізації забудови по АДРЕСА_5 , площею 600 кв.м.

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.07.2019р. № 2/7770, та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 15 липня 2019 року, житловий будинок складається з двох житлових кімнат та двох кухонь, загальною площею 115,00 м.кв, житловою площею 37.4 кв.м, поадресі АДРЕСА_1 , право власності на будинок не зареєстроване.

З врахуванням матеріалів інвентаризаційної справи на будинок за адресою : АДРЕСА_1 , судом встановлено, що площа вказаного будинку та технічне розташування приміщень з 1976 р. не змінювалось, жодних добудов не було здійснено. Також вказаними документами підтверджується, що фактично ОСОБА_5 набув право власності на збудований ним будинок площею 115,00 м.кв, житловою площею 37.4 кв.м, поадресі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видане 07 травня 2019 року.

Його дочкою була ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 3 від 16.04.2019 р. про реєстрацію актового запису від 25.04.1943 р. про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлений церквою П`ятниць міста Львова, де зазначені відомості про ОСОБА_5 як про її батька.

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка така що постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті.

Позивачка являється дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.01.2019 р., серії НОМЕР_2 .

Після смерті останньої було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 64209585, заведеної приватним нотаріусом Осадчук І.М. 21.05.2019 р. по смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, з довідки ЛКП «Балатон 409» № 324 та 325 від 16.01.2020 р. вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані основний квартиронаймач ОСОБА_5 , 1911 р.н., який помер в 1993 р., ОСОБА_6 , 1920 р.н., померла і знята з реєстраційного обліку 22.09.2001 р., ОСОБА_4 , 1943 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_7 і знята з реєстраційного обліку 14.01.2019 р. З 14.11.2000 р. зареєстрованою за цією адресою надалі є лише позивач ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за правом представлення, 03 жовтня 2019 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на це майно.

Таким чином судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , залишилось спадкове майно. Позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець за правом представлення, спадщину прийняла.

Згідност.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Згідност.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1220 ч. 2 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до п.1 ст. 1266 ЦК України-спадкування за правом представлення - передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, баб, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Водночас, відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який не є окремою підставою або видом спадкування і за яким суб`єктами спадкування стають певні спадкоємці за законом.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у Постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 539/2170/17.

Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 68Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна

Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 380, 392, 1220, 1221, 1222, 1258, 1266, 1268 Цивільного кодексу України, суд-

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за закон в порядку спадкування (представлення), а саме на будинок АДРЕСА_1 з правом користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., на якій розташований будинок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13 червня 2022 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Осадчук Ірина Миколаївна, місце знаходження: м. Львів, вул. Шпитальна, 9.

Суддя Г.Б. Жовнір