Постанова

Іменем України

20 червня 2022 року

м. Київ

справа № 607/2015/17

провадження № 61-19391св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Кооператив «Союз», Публічне акціонерне товариство «Тернопільський електромеханічний завод»,

треті особи: Приватне підприємство «Агроторг», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК «Ірлага»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року у складі судді Дзюбича В. Л. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Костів О. З. Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кооперативу «Союз», Публічного акціонерного товариства «Тернопільський електромеханічний завод» (далі - ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод»), з участю третіх осіб: Приватного підприємства «Агроторг» (далі -

ПП «Агроторг»), Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК «Ірлага» (далі - ТОВ «МЖК «Ірлага») про зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 31 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року, позов залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку,

що позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення,

а також від позивача не надходила заява про розгляд справи за її відсутності.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу

у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою, що позивач цікавилась провадженням у справі, подавали клопотання про відкладення судових засідань, що є добросовісним здійсненням позивачем своїх процесуальних прав. Крім того, у разі повідомлення причини неявки в судове засідання позивача позов не може бути залишено без розгляду.

Доводи інших учасників справи

У січні 2022 року ПП «Агроторг» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначало, що суди не правильно застосували статтю 257 ЦПК України, оскільки застосування вказаного положення без врахування карантинних обмежень є помилковими.

У січні 2022 року Кооператив «Союз» подав до Верховного Суду відзив

на касаційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 607/2015/17, витребувано її з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 20 березня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 13 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 травня 2021 року.

З моменту відкриття провадження у справі, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням учасників, зокрема позивача та її представників адвокатів Котова В. В., Степанова В. В., Гука В. С. 14 червня 2017 року, 09 липня 2019 року, 05 жовтня 2020 року, 03 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року, 12 січня 2021 року, 02 лютого 2021 року, 04 березня 2021 року, 19 березня

2021 року, 13 квітня 2021 року та 05 травня 2021 року.

Представник позивачки адвокат Котов В. В. в судові засідання по розгляду даної справи, які було призначено на 05 травня 2021 року та 31 травня 2021 року, повторно не з`явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

05 травня 2021 року представник позивача адвокат Котов В. В. надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на значне збільшення кількості хворих в регіоні на коронавірусну інфекцію COVID-19 та зважаючи на те, що він контактував з хворими родичами та перебуває на самоізоляції та не може прибути в судове засідання.

31 травня 2021 представник позивача адвокат Котов В. В. надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що у нього почервоніло очне яблуко та він отримав направлення від сімейного лікаря

на консультацію до лікаря-офтальмолога, подаючи суду талон на запис

до лікаря, а тому вказує, що ні він, ні його довіритель прибути в судове засідання не зможуть.

31 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 судом залишено без розгляду

на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо,

та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року

у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року

у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21).

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження

№ 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання

та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року

у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року

у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

У справі, яка є предметом перегляду, встановлено, що позивач і його представник не з`явились в судові засідання на 05 травня 2021 року та повторно 31 травня 2021 року.

Встановивши, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання,

не скористалася правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що у разі повідомлення причини неявки

в судове засідання позивача позов не може бути залишено без розгляду, колегія суддів відхиляє, оскільки наслідки повторної неявки позивача передбачено частиною п`ятою наведеної норми та пунктом третім частини першої статті 257 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності ОСОБА_1 до суду

не подавала.

Інші наведені в касаційній скарзі аргументи зводяться до необхідності переоцінки досліджених судами доказів, які суди вважали достатніми для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, а також до необхідності переоцінки цих доказів в контексті обставин, які позивач вважає такими,

що виключають можливість залишення поданої ним позовної заяви без розгляду, що в силу приписів статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Разом із тим Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов,

що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки таке судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог процесуального, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно

до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених

у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених

у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 31 травня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська