Провадження № 2/752/2258/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Машкевич К.В.

при секретарі - Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті до 01 05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 96773,68 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 129225,87 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3389,99 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира за адресою АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

При цьому, свої зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуги відповідач виконує неналежно, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

31.05.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води за період з 01.05.2018 року по 31.03.2021 року, вказана неповна інформація, яка не дає можливості визначити: кількість днів в опалювальному періоді, до яких застосовуються відповідні тарифи за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; формулу розрахунку вартості 1 кв. м. опалювальної площі, адже щомісяця вона є різною; структуру тарифу, який застосовується у відповідному опалювальному періоду, із зазначенням його вартості за 1 Г/кал з ПДВ для споживачів, які мають квартирні (на приміщення) та/або будинкові засоби обліку теплової енергії та не мають таких засобів обліку за місяць протягом опалювального періоду.

Крім цього, не зрозуміло, чи здійснював позивач, як виконавець комунальних послуг, коригування нарахувань (в сторону зменшення) за теплову енергію, послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для відповідача, як споживача таких послуг, у зв`язку зі зміною ціни природного газу, починаючи з грудня 2019 року, відповідно до вимог Постанови КМУ від 24.12.2019 № 1082 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку із зміною ціни природного газу».

Також, при аналізі розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 01.04.2021 року, незрозуміло, чому позивач вказує період з травня 2018 року, адже сума 73447,71 була сплачена Відповідачем в рамках ВП №61395522, як заборгованість, яка утворилася за 2018 рік.

Тобто, позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з ЦО в розмірі 129 225,87 грн., не підлягають задоволенню, адже відповідач має реальну заборгованість лише за опалювані періоди 2019/2020 та 2020/2021, заборгованості з 01.05.2018 року в нього немає.

Окрім цього, відсутній сам розрахунок заборгованості за конкретний опалювальний період, який би містив інформація про тариф, який діяв на той період часу, розрахунок вартості за 1 кв. м., щомісячну сума нарахувань та інше. Також до Додатку та до Договору не надані корінці нарядів включення й відключення Відповідача від конкретного опалювального сезону, за який утворилася така заборгованість. По суті, відсутні належні та допустимі докази, які б в повній мірі могли підтвердити розмір заборгованості в сумі 96 773,68 грн. перед позивачем.

З метою встановлення всіх фактичних обставин в даній справі, відповідач самостійно зібрав певні докази, на підставі яких можна встановити орієнтовний опалювальний період, за який утворилася така заборгованість.

23.12.2016 року Голосіївським районним судом міста Києва у складі судді Колдіної О.О. була розглянута справа №752/21660/16-ц, де заявником виступав ПАТ «Київенерго», який звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 на загальну суму 62 679,71 грн. (включаючи загальний розмір заборгованості, 3% річних та розмір судового збору).

За результати розгляду даної справи був виданий судовий наказ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №54478019. З аналізу матеріалів даної справи вбачається, що ПАТ «Київенерго» звернулося з відповідною заявою про стягнення заборгованості за опалювальний період 2014/2015 р.

20.12.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва у складі судді Шевченка Т.М. була розглянута інша справа №752/21196/19 за правилами спрощеного позовного провадження; за позовом КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з ЦО, яка утворилася до 01.09.2019 року, тобто за опалювальний період 2018/2019 років.

За результати розгляду справи позовна заява була задоволена та видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №61395522 від 28.02.2020 року, яке 09.07.2020 року було закінчено у зв`язку зі сплатою боргу Боржником.

З урахуванням вищевказаного та керуючись методом виключення, залишається опалювальний період 2016/2017, за який могла утворитися заборгованість в розмірі 96 773, 68 грн. перед Позивачем, як новим Кредитором, відповідно до Договору цесії.

Згідно положень ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду (подати позов) з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності становить 3 роки (ст. 257 ЦКУ).

ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 01.05.2018 року не передбачено застосування спеціальної позовної давності до вимог у сфері житлового-комунальних послуг.

Окрім цього, даний вид послуг не включений до перелік тих вимог, на які не поширюється строк позовної давності (ст. 268 ЦКУ).

З огляду на що, до вимог щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги застосовується загальний строк позовної давності в 3 роки, який відповідач просив застосувати до позовних вимог.

Також, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Голосыъвського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

25.06.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що оскільки, між позивачем та ПАТ «КИІВЕНЕРГО» договір про відступлення права вимоги №602-18 було укладено 11.10.2018, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно з ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги.

Таким чином, позивачем належним чином доведений факт, через який останній не знав про порушення свого права до жовтня 2018 року

Виходячи з вищевикладеного строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021

Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 96773.68 грн. (сума заборгованості сформована ПАТ «КИІВЕНЕРТО») детальний розрахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в якому зазначено помісячні розрахунки заборгованості, часткові оплати споживача (розрахунок надається), також у відповіді на відзив представник відповідача не ставить під сумнів розмір заборгованості, а отже визнає її.

Щодо заборгованості за період з 01.05.2018, яка на момент подачі позовної заяви складала 129225,87 грн., надано детальний розрахунок за спожиті послуги з централізованого опалення, також звертаємо увагу, що у відзиві відповідач визнає наявність боргу за зазначені у розрахунку періоди.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 11 (4511).

Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951 цс 15).

На підставі викладеного просив задовольнити позов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держави адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Позивач) видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (далі - послуги) регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованої опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надані послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, п оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 23.03.2018 № 34 (5085).

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем.

Квартира за адресою АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін

Позивач надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.

Відповідно до ст. 20 Закону, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2021 складає 129225,87 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення).

Крім того, позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 96773,68 грн.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та / або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511).

Відповідач заперечуючи проти вимог зазначила, що позивачем на підтвердження наданих послуг та здійсненого ним розрахунку не надано належних і допустимих доказів, заборгованість є завищено, на що слід зазначити наступне.

Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредиторі та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 96773.68 грн. (сума заборгованості сформована ПАТ «КИІВЕНЕРТО») детальний розрахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в якому зазначено помісячні розрахунки заборгованості, часткові оплати споживача (розрахунок міститься в матеріалах справи).

Щодо заборгованості за період з 01.05.2018, яка на момент подачі позовної заяви складала 129225,87 грн., позивачем надано детальний розрахунок за спожиті послуги з централізованого опалення.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №11 (4511).

Слід зазначити, що факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951 цс 15).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-1V комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2.005 року №630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та має здійснювати оплату виставлених рахунків

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року справа 6-2951цс15).

Отже, посилання представника відповідача є необґрунтованими.

Що стосується строку позовної давності, який представник відповідача просив застосувати до позовних вимог то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Також постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі №908/1053/18 встановлено, що строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК визначено як позовна давність (стаття 256 ЦК).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), перебіг якої, відповідно до частини першої статті 261 ЦК, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у статті 261 ЦК, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16).

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Так до позовної заяви позивачем додані копії витягу з Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного між первісним кредитором та позивачем 11 жовтня 2018 року.

Оскільки, між позивачем та ПАТ «КИІВЕНЕРГО» договір про відступлення права вимоги №602-18 було укладено 11.10.2018, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно з ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки в даному випадку строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021 року, тоді як позивач звернувся до суду 28.04.2021 року.

Також відповідно до Постанови КМ України гід 11.03.2020р. № 211 на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020р.

Постановою КМ України від 20.05.2020р. № 392 дію карантину, встановленого постановою КМ України від 11.03.2020 р. № 211 було продовжено з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р.

Постановою КМ України від 22.07.2020р. № 641 із змінами, внесеними згідно із Постановами КМ № 760 від 26.08.2020р., № 956 від 1.3.10.2020р. дію карантину, встановленого постановою КМ України від 11.03.2020р. № 211 та від 20 травня 2020р. № 392 продовжено з 1 серпня до 31 грудня 2020р.

Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року продовжено загальнонаціональний карантин в Україні до 30 червня 2021 року.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтею 257 ЦК України (строк позовної давності), продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, починаючи з 12 березня 2020р. і по сьогоднішній день на території України установлено і діє карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби.

Строки позовної давності було подовжено згідно рішень Уряду до спливу строку позовної давності, а, отже, позовна заяв позивача у даній справі була подана у межах строку позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведений факт, через який останній не знав про порушення свого права до жовтня 2018 року

Виходячи з вищевикладеного строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021 року.

Отже судом достовірно встановлено, що відповідачем не виконані свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення 129225,87 грн., сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення 96773,68 грн.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 3389,99 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 638, 642 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 89, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ): заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 96773,68 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 129225,87 грн, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3389,99 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя