Справа №538/317/22
Провадження по справі №2/538/184/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, про визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 15.12.2002 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1718. Згідно умов вказаного спадкового договору ОСОБА_2 передає після її смерті ОСОБА_1 власність належні їй на праві приватної власності 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд, розташованих в буд. АДРЕСА_1 , що в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 81,2 кв.м, житлова площа - 48,6 кв.м. Зазначене нерухоме майно належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право особистої власності, виданого 28.01.1988 року виконавчим комітетом Червонозаводської міської Ради Лохвицького району Полтавської області. Право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8689573, номер запису 1251 в книзі 8. За умовами спадкового договору ОСОБА_1 зобов`язалась забезпечувати ОСОБА_2 щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря) за раціоном, який складають сторони за домовленістю або дієтологом чи лікарем; здійснювати догляд та надання необхідної допомоги; надавати побутові послуги (прання білизни, послуги перукарні, прибирання квартири, ремонт побутової, аудіо-, відеотехніки тощо); забезпечувати належними лікувальними засобами; в разі смерті ОСОБА_2 - поховати її. Право власності на відчужуване нерухоме майно переходить до набувача майна у разі виконання ним умов цього договору та після смерті відчужувача. 29.09.2005 року за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 29.09.2005 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1170, ОСОБА_1 придбала у власність інші 9/20 частини вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд. На підставі рішення Червонозаводської міської ради від 28.05.2008 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :51:012:0068, площею 0,10 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою кадастровий номер :51:012:0069, площею 0,15 га були передані у спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках - по 1/2 частині кожній. Розмір вказаних земельних ділянок визначений у списках співвласників земельної ділянки, які є додатками до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №№ 520520, 520521, 520522, 520523. Приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з огляду на те, що не зважаючи на укладення між ними спадкового договору від 15.12.2004 року ОСОБА_2 до дня смерті залишалась бути співвласником належних їй на праві спільної часткової власності 11/20 частин нерухомого майна за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідно до умов спадкового договору, посвідченого 15.12.2004 приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., належні ОСОБА_2 11/20 частин нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 після її смерті перейшли у власність ОСОБА_1 . Реєстрація права власності на 11/20 частин вказаного будинку здійснена 20.09.2013 року за рішенням Реєстраційної служби Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2013 р. Відтак, на даний час ОСОБА_1 є власником всього нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , проте належні відчужувану нерухомого майна за спадковим договором від 15.12.2004 ОСОБА_2 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, та 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, у її власність не перейшли, оскільки їх приватизація була здійснена після укладення спадкового договору від 15.12.2004 року. Умовами спадкового договору від 15.12.2004 року перехід у власність ОСОБА_1 вказаних частин земельних ділянок не була передбачена, оскільки на час його укладення земельна ділянка загальною площею 0,25 га перебувала у постійному користуванні співвласників житлового будинку. Зміни до спадкового договору від 15.12.2004 року за життя ОСОБА_2 , якими б передбачався перехід у її власність не лише належного їй нерухомого майна, а й земельних ділянок, внесені не були.

Просить суд визнати за нею право власності: на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі державного акту серії ЯИ № 520522, виданого 04.11.2009 року Червонозаводською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі державного акту серії ЯИ № 520523 на право власності на земельну, виданого 04.11.2009 року Червонозаводською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.04.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 41).

Ухвалою суду від 18.05.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 49).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 42).

Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області, також на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с. 47).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15.12.2002 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1718, згідно умов якого ОСОБА_2 передає після її смерті ОСОБА_1 власність належні їй на праві приватної власності 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд, розташованих в буд. АДРЕСА_1 , що в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 81,2 кв.м, житлова площа - 48,6 кв.м. які належали їй на підставі Свідоцтва про право особистої власності, виданого 28.01.1988 року виконавчим комітетом Червонозаводської міської Ради Лохвицького району Полтавської області та право власності на які зареєстроване Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8689573, номер запису 1251 в книзі 8 (а.с. 13-14). 29.09.2005 року за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 29.09.2005 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1170, ОСОБА_1 придбала у власність інші 9/20 частини вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд (а.с. 8-9, 10-11, 12). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2012 року (а.с. 24). Відповідно до умов спадкового договору, посвідченого 15.12.2004 приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., належні ОСОБА_2 11/20 частин нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 після її смерті перейшли у власність ОСОБА_1 . Реєстрація права власності на 11/20 частин вказаного будинку здійснена 20.09.2013 року за рішенням Реєстраційної служби Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2013 р. (а.с. 15-17). Відтак, на даний час ОСОБА_1 є власником всього нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , проте належні відчужувану нерухомого майна за спадковим договором від 15.12.2004 ОСОБА_2 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, та 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, у її власність не перейшли, оскільки їх приватизація була здійснена після укладення спадкового договору від 15.12.2004 року. Умовами спадкового договору від 15.12.2004 року перехід у власність ОСОБА_1 вказаних частин земельних ділянок не була передбачена, оскільки на час його укладення земельна ділянка загальною площею 0,25 га перебувала у постійному користуванні співвласників житлового будинку. Зміни до спадкового договору від 15.12.2004 року за життя ОСОБА_2 , якими б передбачався перехід у її власність не лише належного їй нерухомого майна, а й земельних ділянок, внесені не були.

Статтею 381 ЦК України встановлено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) право власності на землю- це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

В ч. 4 ст. 120 ЗК України (в редакції станом на 04.11.2009 - час отримання державних актів на право власності на землю) закріплено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 лютого 2015 року у справі №6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс1б, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс1б та Інших, в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №514/1571/14-ц, від 04 лютого 2019 року у справі №463/1696/15-ц.

Також на необхідності дотримання загального принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, наголошено у Листі-роз`ясненні Мінюсту від 18.05.2018 року № 19765/14673-33-18/8.3 «Щодо вимог до договору у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, яке пов`язане з переходом права на земельну ділянку».

На підставі рішення Червонозаводської міської ради від 28.05.2008 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :51:012:0068, площею 0,10 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою кадастровий номер :51:012:0069, площею 0,15 га були передані у спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках - по 1/2 частині кожній. Розмір вказаних земельних ділянок визначений у списках співвласників земельної ділянки, які є додатками до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №№ 520520, 520521, 520522, 520523 (а.с. 18-29, 30-31). Приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з огляду на те, що не зважаючи на укладення між ними спадкового договору від 15.12.2004 року ОСОБА_2 до дня смерті залишалась бути співвласником належних їй на праві спільної часткової власності 11/20 частин нерухомого майна за вказаною адресою.

Враховуючи загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, за яким визначення прав на земельну ділянку перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду (в даному випадку на будинок садибного типу, який разом із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства є садибою), ОСОБА_1 , у зв`язку із переходом права власності на належні ОСОБА_2 11/20 частин нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , мають перейти право власності іналежні їй 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, та 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що ОСОБА_3 не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна, що позбавляє її можливості оформити та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на відповідну частку земельних ділянок.

Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, про визнання права власності на земельні ділянки- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер :51:012:0068, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі державного акту серії ЯИ № 520522, виданого 04.11.2009 року Червонозаводською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер :51:012:0069, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі державного акту серії ЯИ № 520523 на право власності на земельну, виданого 04.11.2009 Червонозаводською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.О. Зуб