Справа №463/7962/21
Провадження №2/463/899/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

представника позивача - Дуди І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 310 від 25.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 736 521,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.07.2020 було частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , вирішено: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КБ «Надра» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №54/МБ-33 від 04.10.2007р. укладеного між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 , який забезпечений договором поруки укладеним між банком та іншим відповідачем ОСОБА_2 в розмірі 68 027 грн. 46 коп., що еквівалентно 8583,15 доларів США.

25 січня 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис № 310 щодо звернення стягнення з нього 736 521,17 грн. Згідно вказаного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період - «26 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року».

17 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №65441056. Вказує, що згідно відомостей наданих Личаківським ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) про стан виконавчих проваджень про виконання виконавчих листів, виданих Личаківським районним судом м.Львова про стягнення заборгованості за кредитним договором №54/МБ-33 від 04.10.2007, виконавчі листи з приводу стягнення по кредитному договору №54/МБ-33 від 04.10.2007 стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втрачені під час проведення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра». Звертає увагу на те, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.04.2021 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вирішено: замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" у справі № 2-521/10 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи ЗАТ «ВіЕйБі Страхування» про стягнення заборгованості за кредитним договором №54/МБ-33 від 04.10.2007 року. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Відтак, заявнику було відмовлено у задоволенні клопотання про видачу дублікатів виконавчих листів та відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання., тому вважає, що відповідач звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису до третьої особи - приватного нотаріуса Личука Т.В. не маючи оригіналу виконавчого листа.

Крім того, вважає, що нотаріусом вчинено виконавчий напис на підставі неповного переліку документів, які б підтверджували безспірність правочину, тобто з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір не був посвідчений нотаріально.

01.10.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого, останній проти задоволення позову заперечує, вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено у відповідності до норм чинного законодавства України, тому просить в задоволенні позову відмовити.

19.11.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, який мотивовано аналогічно мотивам позовної заяви.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору не було подано.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява надійшла до суду 15.07.2021.

Провадження у справі відкрито 19.07.2021.

Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.07.2021 за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову і до розгляду справи по суті зупинено стягнення, яке проводиться на підставі виконавчого напису № 310 від 25.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 736 521,17 грн. (виконавче провадження ВП № 65441056).

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, вирішено витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 310 від 21.01.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 736 521,17 грн.

Одночасно з ухвалою про відкриття провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.65), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів.

Інтереси позивача представляв адвокат і в такому випадку за загальним правилом, яке закріплено в статті 221 ЦПК України суд звільнений від обов`язку з`ясовувати обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та роз`яснювати їх. Зрештою, сторони не звертались до суду з проханням роз`яснити їхні права та обов`язки.

Справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, і перед тим як розпочати розгляд справи по суті суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження

Підготовче провадження закрито ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23.12.2021. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду даної справи судом досліджено матеріали справи.

Сторони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи.

Повноважний представник позивача під час виступу із вступним словом позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні мотивам позову та просила позов задоволити.

Згідно наведеного вище відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечує, просить в задоволенні такого відмовити.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явились, про день та час судового розгляду повідомлялись належним чином, жодних заяв по суті справи не подавали.

Позиція суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2020 було частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та вирішено: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КБ «Надра» в солідарному порядку заборгованість за кредитним №54/МБ-33 від 04.10.2007р. укладеного між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 , який забезпечений договором поруки укладеним між банком та іншим відповідачем ОСОБА_2 в розмірі 68 027 грн. 46 коп., що еквівалентно 8583,15 долари США (а.с.26-28).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2021 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вирішено: замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" у справі № 2-521/10 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи ЗАТ «ВіЕйБі Страхування» про стягнення заборгованості за кредитним договором №54/МБ-33 від 04.10.2007 року. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с.22-25).

За зверненням стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. 25.01.2021 вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №310, згідно з яким з гр. ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» стягнуто заборгованість за період з 26 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року в сумі 736521,17 грн. (а.с.15).

Вважаючи, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону позивач звернувся до суду з цим позовом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

На думку суду, позовні вимоги у цій справі складаються з двох різних, але тісно взаємопов`язаних аспектів, які треба розглядати почергово.

Зокрема, у специфічному контексті цієї справи та з врахуванням судової практики для задоволення вимог пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд спочатку повинен вирішити, чи передбачено можливість вчинення виконавчого напису відносно кредитного договору.

Лише за умови позитивної відповіді на дане питання виникає необхідність подальшої перевірки відносно того, чи існують докази, які свідчать про безспірність заборгованості.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;

доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Іншими словами, законодавчо визначені умови вчинення виконавчих написів зобов`язують стягувачів надати нотаріусу виключно документи, які підтверджують безспірність цієї заборгованості і які передбачені відповідним Переліком, затвердженим постановою КМУ, і зокрема, постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. До 26.11 2014, тобто до прийняття постанови № 662, серед документів, які підтверджують безспірність заборгованості були, серед іншого, нотаріально посвідчені угоди. Після 26.11.2014 до вказаного Переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості були включені кредитні договори, однак судовим рішенням у справі № 826/20084/14 постанова КМУ № 662 про внесення таких змін визнана незаконною і нечинною, а відтак, до спірних правовідносин мають застосовуватись положення Переліку до внесення змін і які не передбачають кредитних договорів документами, які підтверджують безспірність заборгованості, крім випадку, якщо такий кредитний договір посвідчено нотаріально.

У справі яка розглядається, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.01.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Однак, укладений між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», правонаступником якого є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Висновки аналогічного змісту висловлені Верховний Судом під час розгляду цивільної справи № 172/1652/18 (постанова від 21.10.2020), які в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись судом під час ухвалення рішення.

Як наслідок, немає необхідності досліджувати питання про те, чи був сам розмір заборгованості безспірним, оскільки незалежно від наявності спору нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчувався.

Тому позов слід задоволити повністю.

Щодо судових витрат.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в загальному розмірі 1362 грн., який сплачувався при пред`явленні заяви про забезпечення позову та при пред`явленні самого позову, що стверджується відповідними квитанціями (а.с.11,45).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,19,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 8, 11, 15, 16, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (03056, м. Київ, пров. Ковальський, 19, офіс 115), треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович (76018, м. Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, 17), приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 2-А) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 310 від 25.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 736 521,17 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 1 362 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04.02.2022.

Суддя: Леньо С. І.