Справа № 463/9072/20
Провадження № 2/463/682/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання: Онишкевича О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру, скасування державної реєстрації права власності на квартиру та визнання припиненим права власності на квартиру, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; про скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та визнання припиненим права власності відповідача щодо цієї квартири.

Позов мотивує тим, що 10 червня 2015 року між ЖБК «Винники-1» та ОСОБА_5 було укладено договір № 37/4 про сплачу пайових внесків, за умовами якого остання брала на себе зобов`язання оплатити пайовий внесок по спорудженню квартири АДРЕСА_3 (п. 1.2). Розмір пайового внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі квартири, остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована, а також від вартості засклення балконів. За умови повної сплати ОСОБА_5 пайового внеску по спорудженню вказаної квартири, остання повинна бути оформлена у власність ОСОБА_5 . Договором також було передбачено обов`язок ОСОБА_5 доплатити на користь ЖБК «Винники-1» різницю між фактично побудованою площею квартири та проектною, у випадку, якщо перша більша останньої. Згідно з актом звірки площ, фактична площа квартири склала 51,4 кв.м. проти 46,2 кв.м. проектованої, відтак доплата на користь ЖБК Винники-1 склала 52000 грн. У зв`язку з несплатою ОСОБА_5 пайового внеску в розмірі цієї суми, їй було надано вимогу про оплату № 10/7/15-11 від 10 липня 2015 року, яку вона залишила без виконання. У зв`язку з несплатою ОСОБА_5 пайового внеску, на підставі п. 2.2 договору, ОСОБА_5 надано письмове повідомлення від 14 грудня 2015 року за № 14/12/15-11 про розірвання вказаного вище договору про сплату пайових внесків, дане повідомлення було отримано нею 18 грудня 2015 року. ЖБК «Винники-1», як забудовником, було змінено нумерацію квартир з АДРЕСА_4 було прийнято до експлуатації і присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_5 , таким чином квартира АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 даного будинку є однією і тією самою квартирою.

23 грудня 2015 року між ОСОБА_4 та ЖБК «Винники-1» було укладено договір № 41/4 про сплату пайових внесків у ЖБК «Винники-1», за умовами якого остання взяла на себе зобов`язання оплатити пайовий внесок по спорудженню квартири АДРЕСА_1 . За умови повної сплати ОСОБА_4 пайового внеску по спорудженню вказаної квартири, остання повинна бути оформлена у власність ОСОБА_4 . У зв`язку з повною оплатою пайового внеску, квартира АДРЕСА_1 була оформлена у власність на ім`я ОСОБА_4 5 липня 2019 року, а цій квартирі присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 32317074.

29 жовтня 2019 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_4 передала у власність позивачу квартиру АДРЕСА_1 . Право власності позивача на вказану квартиру зареєстроване в державному реєстрі речових прав. Квартира АДРЕСА_1 , крім того, перебуває також у фактичному володінні позивача. Незважаючи на отримання повідомлення про розірвання договору про сплату пайового внеску, ОСОБА_5 звернулась до державного реєстратора речових прав і 25 квітня 2016 року за нею було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , а цій квартирі присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. 5 липня 2019 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО Барбуляк Х.М., ОСОБА_5 продала відповідачу квартиру АДРЕСА_2 та з інформаційної довідки з ДРРП від 1 вересня 2020 року № 222180210 вбачається, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві власності за відповідачем.

Позивач вказує, що внаслідок наведеного на одну і ту саму квартиру двічі зареєстровано право власності: один раз на ім`я позивача, як на квартиру АДРЕСА_6 і один раз на ім`я відповідача, як на квартиру АДРЕСА_2 . Фактичне володіння квартирою здійснює позивач. Про зазначені обставини позивач дізнався тільки в серпні 2020 року, отримавши відповідь на запит адвоката. Окрім того ЖБК «Винники-1» в подальшому перейменовано на ЖБК «Бузковий-2018».

Зазначає, що відповідно до п. 2.2 договору № 37/4 від 10 червня 2015 року ЖБК мало право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку прострочення оплати пайових внесків більш ніж на 30 календарних днів, а тому з урахуванням факту прострочення (несплати) ОСОБА_5 пайового внеску з отриманням останньою повідомлення про розірвання договору, такий є розірваним, в даному випадку з 18 грудня 2015 року. Вважає, що оскільки зазначений договір було розірвано, а інші юридичні підстави для виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 відсутні, то реєстрація нею права власності на цю квартиру є безпідставною та протиправною, оскільки відсутній будь-який юридичний факт, який би передбачав такий правовий наслідок як виникнення у ОСОБА_5 права власності на квартиру. Враховуючи те, що ОСОБА_5 власником даної квартири не була, вона не мала юридичних підстав для оформлення договору купівлі-продажу з відповідачем.

Натомість оскільки ОСОБА_4 виконала укладений із ЖБК «Винники-1» договір № 41/4 від 23 грудня 2015 року про сплату пайових внесків, позивач набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки право власності на спірну квартиру зареєстроване за позивачем в державному реєстрі речових прав під номером 6, позивач здійснює фактичне володіння спірною квартирою, а тому така не вибувала з володіння позивача і на час позову перебуває в його володінні. Водночас право власності на спірну квартиру, але під номером АДРЕСА_3 зареєстроване за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ним та ОСОБА_5 , а тому такою реєстрацією оспорюється право власності позивача щодо спірної квартири. Відтак позивач вважає, що з урахуванням того, що спірна квартира не вибула з його володіння, належним способом захисту його права власності у даному випадку є визнання цього права на підставі ст. 392 ЦК України. А також з урахуванням факту реєстрації за відповідачем права власності на спірну квартиру, але під номером АДРЕСА_3 , необхідним є пред`явлення похідної вимоги про скасування такої державної реєстрації та припинення права власності за відповідачем.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 25 вересня 2020 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року позов залишено без руху та після усунення представником позивача недоліків, допущених при зверненні до суду з даним позовом, ухвалою суду від 7 грудня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено в такій підготовче засідання.

Ухвалою суду від 8 лютого 2021 року частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_8 про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Дячука О.А. належним чином завірені копії документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 , витребувано у приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу квартири від 5 липня 2019 року та належним чином завірені копії документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3

22 лютого 2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. на виконання ухвали суду надійшли витребувані документи, зокрема копія договору купівлі-продажу квартири від 5 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_1 витребувано у слідчого управління ГУНП у Львівській області з матеріалів кримінального провадження № 0001666 належним чином засвідчені копії протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

13 липня 2021 року на адресу суду з слідчого управління ГУНП у Львівській області на виконання вказаної вище ухвали надійшли витребувані документи.

Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 21 вересня 2021 року та 12 жовтня 2021 року.

Водночас, в судовому засіданні 21 вересня 2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з першою неявкою в таке належним чином повідомлених учасників справи, а в судовому засіданні 12 жовтня 2021 року - у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 9 грудня 2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_1 витребувано в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради належним чином завірені копії документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 , а також документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3

11 січня 2022 року на адресу суду з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на виконання вказаної вище ухвали надійшли витребувані документи.

В подальшому розгляд справи в судових засіданнях 25 січня 2022 року, 14 березня 2022 року, 7 червня 2022 року відкладався у зв`язку з неявкою в такі сторін у справі, а також у зв`язку з відсутністю належних доказів повідомлення про засідання відповідача у справі.

В судовому засіданні 21 червня 2022 року представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру серії ВС № 1065490 від 15 березня 2021 року, вимоги позову підтримав з мотивів, викладених у ньому, просив такий задовольнити.

Відповідач та треті особи в судові засідання 7 і 21 червня 2022 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення таких, не з`явились, явку представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подали,

За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та третіх сторін, ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ЖБК «Винники-1» було укладено договір № 37/4 від 10 червня 2015 року про сплату пайових внесків, предметом якого була квартира проектний АДРЕСА_7 .

Згідно з актом звірки площ від 29 червня 2015 року, фактична площа квартири склала 51,4 кв. м. проти 46,2 кв. м. проектованої.

Договором передбачено обов`язок ОСОБА_5 доплатити на користь ЖБК «Винники-1» різницю між фактично побудованою площею квартири та проектною, у випадку, якщо перша більша останньої (п. 4.3).

10 липня 2015 року ОСОБА_5 було скеровано вимогу № 10/7/15-11 про оплату згідно з якою, за результатами замірів спеціалізованої організації фактично побудована площа квартири АДРЕСА_3 становить 51,4 кв.м., відтак згідно з актом звірки площі квартири учасник повинен сплатити повний внесок за додаткову площу в сумі 52000 грн., згідно з п. 4.3 договору.

Вказана вище вимога про оплату ОСОБА_5 отримала 22 липня 2015 р., що стверджується її підписом про отримання.

Згідно з п. 2.2 наведеного вище договору про сплату пайових внесків, ЖБК має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку прострочення оплати пайових внесків більш ніж на 30 календарних днів.

Так, 14 грудня 2015 року ЖБК «Винники-1» скерував на адресу ОСОБА_5 повідомлення № 14/12/15-11 про розірвання договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Винники-1» № 37/4 від 10 червня 2015 року, предметом якого була квартира проектний НОМЕР_3.

Вказане повідомлення ОСОБА_5 отримала 18 грудня 2015 року, що підтверджується її підписом на такому.

Отже, з урахуванням факту прострочення (несплати) ОСОБА_5 пайового внеску, ЖБК «Винники-1» мав право в односторонньому порядку розірвати договір № 37/4 та надати відповідне повідомлення ОСОБА_5 . Отже, з отриманням ОСОБА_5 повідомлення про розірвання договору, останній є розірваний з 18 грудня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що у будинку за адресою АДРЕСА_5 в відповідно до даних «Інвентаризаційної справи» та «Технічних паспортів на квартиру» інв.5-004-15ЛО від 5 листопада 2015 року були змінені номери квартир з НОМЕР_3 на НОМЕР_6 , з НОМЕР_7 на НОМЕР_8, з НОМЕР_9 на НОМЕР_10, з НОМЕР_11 на НОМЕР_12 відповідно, що підтверджується листом голови ЖБК «Винники-1» за № 18/12-5-004 від 18 грудня 2015 року.

Незважаючи на вказані обставини 25 квітня 2016 року ОСОБА_5 реєструє за собою право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що стверджується інформаційною довідкою № 120573505 від 13 квітня 2018 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Вказане свідчить, що ОСОБА_5 знаючи про розірвання договору, що описано вище, зареєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна, не маючи на це законних підстав.

В подальшому 6 липня 2019 року ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_3 , що стверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 5 липня 2019 року та інформаційною довідкою № 222180210 від 1 вересня 2020 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Судовим розглядом також встановлено, що 23 грудня 2015 року, після розірвання договору з ОСОБА_5 , ЖБК «Винники-1» уклало договір № 41/4 про сплату пайових внесків з ОСОБА_4 предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 50,5 кв.м.

ОСОБА_4 було видано довідку ЖБК «Винники-1» від 24 грудня 2015 року № 6 у якій повідомлено, зокрема, що ОСОБА_4 є асоційованим членом ЖБК «Винники-1» та повністю сплатила внески згідно договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Винники-1» № 41/4 від 23 грудня 2015 року в сумі 50500 грн., на будівництво квартири АДРЕСА_9 .

Крім цього факт оплати ОСОБА_4 пайових внесків за квартиру АДРЕСА_6 згідно з договором № 41/4 від 23 грудня 2015 р. також підтверджується квитанцією до прибуткових касового ордеру № 1303 від 24 грудня 2015 року.

Вказану вище квартиру ОСОБА_4 було передано 25 грудня 2015 року, що стверджується актом прийому-передачі № 6 від 25 грудня 2015 року.

29 жовтня 2019 року між ОСОБА_4 і позивачем ОСОБА_13 було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого позивач набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , що стверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2019 року та витягом № 186673610 від 29 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Правова позиція Верховного Суду полягає в тому, що державна реєстрація прав не є підставою набуття| права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. (Постанова КГС ВС від 11.06.2020 року у справі № 910/10006/19). Аналогічний висновок викладений в постанові ВП ВС від 12.03.2019 у справі № 914/3594/17, у постановах КГС ВС від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, а також у постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Отже з урахуванням того, що 18 грудня 2015 року договір № 37/4 від 10 червня 2015 року було розірвано з ОСОБА_5 , а інші юридичні підстави для виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 відсутні, то реєстрація нею права власності на цю квартиру є безпідставною та протиправною, оскільки відсутній будь-який юридичний факт (ст. 11 ЦК України), який би передбачав такий правовий наслідок як виникнення у ОСОБА_5 права власності на квартиру.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 власником квартир АДРЕСА_2 не була, вона не мала юридичних підстав для оформлення договору купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_3 щодо продажу вказаної квартири (ст. 658 ЦК України).

В той же час, з урахуванням того факту, що ОСОБА_4 виконала укладений із ЖБК «Винники-1» договір № 41/4 від 23 грудня 2015 року про сплату пайових внесків у ЖБК Винники-1, з урахуванням приписів ст.ст. 11, 328 ЦК України, вона набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , а тому могла розпорядитись такою на власний розсуд, що нею було зроблено, шляхом продажу такої позивачу.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) ( п. 89 Постанови ВП ВС від 4 липня 2018 року в справі № 183/1617/16). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (п. 114 постанови ВП ВС від 14 листопада 2018 року).

З урахуванням наведених правових позицій, а також тієї обставини, що право власності на спірну квартиру зареєстроване за позивачем в державному реєстрі речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, позивач здійснює фактичне володіння такою квартирою, слід прийти до висновку, що квартира не вибувала з володіння позивача і на час позову перебуває в його володінні, доказів протилежного судовим розглядом не здобуто.

З урахуванням тієї обставини, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_10 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу укладеного між нею та ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) слід дійти висновку про те, що такими діями оспорюється право власності позивача щодо спірної квартири.

В постанові Верховного Суду України у справі 6-107-цс 12 від 07 листопада 2012 року зроблено правовий висновок, відповідно в до якого у разі, якщо позивач, не будучи стороною оспорюваного ним договору, домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом цього договору, то виходячи із правової природи спірних правовідносин між сторонами існують речово-правові відносини, і належним способом захисту в такому разі є один із способів, передбачених главою 29 ЦК України: віндикація (ст. ст. 387, 388 ЦК України) - якщо річ перебуває у володінні відповідача; визнання права власності (ст. 392 ЦК України) - якщо річ не вибула з володіння позивача, однак його право на неї не визнається відповідачем.

З урахуванням того, що спірна квартира не вибула з володіння позивача, належним способом захисту його права власності є визнання цього права на підставі ст. 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З урахуванням факту реєстрації за відповідачем права власності на спірну квартиру, але під номером АДРЕСА_3 , з метою захисту права власності позивача на вказані житлові приміщення, необхідним є задоволення похідних вимог про скасування державної реєстрації на квартиру АДРЕСА_2 та припинення щодо неї права власності за відповідачем.

А тому враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 6390,8 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру, скасування державної реєстрації права власності на квартиру та визнання припиненим права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_13 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнати припиненим право власності ОСОБА_3 щодо цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 6390 (шість тисяч триста дев`яносто) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_12 .

Треті особи: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_14 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_15 ;

ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_16 .

Суддя: Стрепко Н.Л.