Провадження №2/447/101/22
Справа №447/3538/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

01.02.2022 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ДрузюкМ.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

за участю представника позивача ОСОБА_3

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 4000 Євро та 150 Євро відсотків за користування позикою.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.10.2020 між ним та відповідачем було укладено усний договір позики на виконання якого було складено розписку, згідно якого відповідач позичив у нього 4000 Євро до 27.06.2021 та за користування коштами зобов`язався сплачувати 2,5 % , що складає 150 Євро в місяць. В подальшому між ними була досягнута домовленість щодо продовження терміну договору до 27.08.2021 під 150 Єврощомісяця. Після 27.08.2021 відповідач повідомив його, що кошти йому повертати не буде , крім того з жовтня 2021 року перестав сплачувати відсотки за користування грішми. Оскільки на день звернення до суду відповідач не сплатив відсотки за користування коштами за жовтень 2021 та основну суму позики, просить суд винести рішення , яким його позов задоволити, стягнути з відповідача борг за договором позики у сумі 4000 Євро та 150 Євро відсотків за користування позикою та сплачений ним судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 18.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , прийнято до розгляду та призначено судове засідання

У судовому засіданні 01.02.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, просив позов задоволити, не заперечив щодо постановлення у справі заочного рішення.

Відповідач у судові засідання 23.12.2021 та 01.02.2022 на з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 390 оголошенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України», заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористався.

Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює проведення заочного розгляду справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши дійсні обставини справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до розписки від 27.10.2020 ОСОБА_2 в присутності свідка ОСОБА_4 взяв у позику у ОСОБА_1 4000 Євро під 2,5 % в місяць що складає сто Євро, позику зобов`язався повернути до 27.06.2021, в заставу залишив земельну ділянку в с. Підрясне 90847 сотих,СТ " струмок" кадастровий номер 46258875:00:02:000:3065 . Згідно з розпискою від 27.06.2021 відповідач продовжив термін договору до 27.08.2021 під 150Євро % в місяць Оригінал розписки від 27.10.2020 та від 27.06.2021 були надані позивачем для огляду в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Проте, відповідач грошових коштів , отриманих за розписками в сумі 4000 євро . не повернув, відсотків за користування позикою у сумі 150 Євро не сплатив,що слугувало підставою для звернення з позовом до суду.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

При таких обставинах суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення суми боргу внаслідок боргового зобов`язання за борговою розпискою від 27.10.2020. у розмірі 4000 Євро основного боргу та 150 Євро відсотків за користування коштами.

Що стосується вимоги про стягнення коштів в іноземній валюті, то під час розгляду справи № 464/3790/16-ц (постанова від 16.01.2019) Велика Палата Верховного Суду вказала, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першоїстатті 1046 ЦК України, а також частини першоїстатті 1049 ЦК Україниналежним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-134цс18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

З метою правильного розуміння суті цього рішення суд не буде зазначати гривневого еквіваленту заборгованості за договором позики, яка виражена в Євро

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати , а тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог .Керуючись ст.ст. 10,19, 81, 89, 259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 4000( чотири тисячі )Євро та 150( сто п`ятдесят) Євро відсотків за користування коштами та судовий збір у сумі 1265,80 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП6 НОМЕР_2 місце проживання : АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 07.02.2022

Суддя Друзюк М. М.