КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року

м. Київ

справа №758/16578/19

провадження № 22-ц/824/2606/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг»

відповідачі - державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляна Василівна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2

треті особи - публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариство з обмеженою відповідальністю «Лемано»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» - Самаріна Андрія Сергійовича

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року у складі судді Якимець О.І.

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляни Василівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариство з обмеженою відповідальністю «Лемано» про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» звернулося з позовом до відповідача державного реєстратора Комунального підприємтва «Реєстрація плюс» Товкайло У.В., в якому, з урахуванням уточнень та зміни позову, просив:

- скасувати рішення за індексним номером46220604 від 18 квітня 2019 року державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація Плюс» Товкайло Уляни Василівни та визнати за ПАТ «Платинум Банк» права іпотекодержателя за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- визнати права на обтяження ПАТ «Платинум Банк», яке виникло на підставі правочину - іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), які мають такі відомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: щодо земельної ділянки, кадастровий номер :91:453:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про іпотеку 3618575, номер запису про обтяження 3618563; щодо садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про іпотеку 3618551, номер запису про обтяження 3618513;

- визнати права на обтяження ПАТ «Платинум Банк», яке виникло на підставі правочину - іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. від 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), які мають такі відомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: щодо земельної ділянки кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85, номер запису про іпотеку 3577634, номер запису про обтяження 3578013; щодо садового будинку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про іпотеку 3579017, номер запису про обтяження 3578678.

Мотивуючи позов зазначав про таке.

29 грудня 2017 року позивач став переможцем електронних торгів з продажу лоту F65GL6796, до складу якого входили такі активи ПАТ «Платинум Банк»: право вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К (із забезпеченням: 1. Садовий будинок загальною площею 1173,1 кв.м; 2. Земельна ділянка площею 0,0738 га; 3. Садовий будинок загальною площею 1834.2 кв.м; 4. Земельна ділянка площею 0,0675 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ).

19 січня 2018 року між ТОВ «Ренесанс Холдинг» та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Договір №28К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором права вимоги до позичальника зазначеного у Додатку № 1 до Договору. Згідно Додатку № 1 до Договору позивачу відступлено право вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К (мультивалютна невідновлювана кредитна лінія) від 28 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «ФІНБАНК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), права вимоги за яким були відступлені ПАТ «Платинум Банк» згідно з договором відступлення права вимоги № 20141225-Г (дол.) від 25 грудня 2014 року.

19 січня 2018 року між ТОВ «Ренесанс Холдинг» та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Договір №28і про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги до іпотекодавців зазначених у Додатку №1 до Договору. Згідно Додатку №1 до Договору позивачу відступлено право вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Предметом іпотеки за вказаними іпотечними договорами було наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 1 834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85; садовий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 1173,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 3594956; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер :91:453:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

24 квітня 2019 року позивачу стало відомо, що в державному реєстрі речових прав на майно за період з 12 по 18 квітня 2019 року було повністю скасовано усі реєстраційні дії та записи по об`єктам нерухомого майна за останні 6 років і власником майна є громадянка ОСОБА_1 та ТОВ «Лемано».

Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» було задоволено скаргу ОСОБА_6 , а 17 квітня 2019 року Державним департаментом Державної реєстрації Міністерства юстиції України на виконання зазначеного наказу у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відновлено запис про іпотеку ПАТ «Платинум Банк» за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

18 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстрація Плюс» Товкайло Уляною Василівною прийнято рішення, яким по усім чотирьом об`єктам нерухомості було скасовано іпотеку ПАТ «Платинум Банк». Уважає, що у порушення закону оспорюване рішення державного реєстратора Товкайло У.В. не містить підстав для його прийняття, не додано жодного відсканованого документу, заява про скасування громадянина ОСОБА_10 від 30 березня 2019 року по об`єкту нерухомого майна № 000 стосується іншого об`єкту нерухомості, у зв`язку з чим не може бути підставою для скасування іпотеки по об`єктам нерухомості у м. Києві. Уважає, що відповідач повинен був відмовити громадянину ОСОБА_10 у вчиненні реєстраційної дії по скасуванню іпотеки.

За вказаних обставин позов просив задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 05 жовтня 2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» адвокат Самарін А.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в даній справі оскаржується рішення державного реєстратора, яким вилучено обтяження нерухомого майна у вигляді іпотеки боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке виникло за іпотечним договором. Спір виник з цими особами, вони були кінцевими беніфеціарами такого рішення, саме вони порушили права позивача, оскільки їх обтяження (речове право) протиправно зникло з відповідного реєстру і відновлення обтяження майна іпотекою за рішенням суду у даній справі стосується саме цих осіб, а не ТОВ «Лемано», яке не має відношення до даного спору.

Поряд з цим, звертає увагу суду на те, що ТОВ «Лемано» є власником лише одного об`єкта нерухомості, щодо якого було вилучено запис про обтяження оскаржуваним рішенням державного реєстратора, зокрема, власником садового будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 1173,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 3594956; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер :91:453:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Власником іншого об`єкта нерухомості - садового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1 834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85, є ОСОБА_1 , яка була залучена до участі у справі в якості відповідача, проте, суд не розглянув спір у частині майна, яке належить ОСОБА_1 .

Зазначає, що суд першої інстанції не спростував доводів позовної заяви, які зводяться до констатації факту порушення державним реєстратором під час формування та реєстрації заяви п.10 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_11 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач клопотань про заміну відповідача - державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляни Василівни належним відповідачем та про залучення до участі у справі ТОВ «Лемано», як співвідповідача, не заявляв, позов пред`явлений до неналежного відповідача.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, колегія не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 29 грудня 2017 року було проведено електронні торги з продажу лоту F65GL6796, який містив наступні активи Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»: право вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К (із забезпеченням: 1. Садовий будинок загальною площею 1 173,1 кв.м; 2. Земельна ділянка площею 0,0738 га; 3. Садовий будинок загальною площею 1 834.2 кв.м; 4. Земельна ділянка площею 0,0675 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2017-12-06-000136-b від 29 грудня 2017 року переможцем електронних торгів визнано ТОВ «Ренесанс Холдинг».

19 січня 2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Ренесанс Холдинг» укладено договір №28і про відступлення права вимоги.

Відповідно до пункту 2.1 договору визначене цим договором відступлення банком новому кредитору прав за основним договором здійснюється на виконання умов укладеного між сторонами договору №28К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19 січня 2018 року, згідно якого відступлення права вимоги за кредитним договором №55/11/13-К (мультивалютна не відновлювальна кредитна лінія) від 28 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Фінбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , права вимоги за яким були відступлені ПАТ «ПтБ» згідно з договором відступлення права вимоги №20141225-Г (дол.) від 25 грудня 2014 року.

За змістом пункту 2.3 вказаного договору відомості про відступлення прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку після скасування реєстраційної дії - припинення іпотеки.

У зв`язку зі зміною сторони на підставі даного Договору та/або рішення суду, подальші реєстраційні дії щодо прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації за ТОВ «Ренесанс Холдинг» (пункти 2.1.-2.3. Договору № 28і).

Судом також установлено, що предметом іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234, було наступне майно: садовий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 1834.2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85; садовий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 1173,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 3594956; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер :91:453:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Як убачається з наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 164735566) станом на 24.04.2019 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), а саме садовий будинок ( АДРЕСА_4 ) загальною площею 1173,1 кв.м державним реєстратором Черченко І.Л. Комунального підприємтва «Єдине вікно державної реєстрації» 19 квітня 2019 року за №31268252 зареєстровано право приватної власності ТзОВ «Лемано» () на зазначений об`єкт нерухомості.

Також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 166081673) станом на 10.05.2019 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), а саме: земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок по АДРЕСА_4 , площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер :91:453:0021, вбачається, що на підставі акта приймання-передачі майна до статутного капіталу б/н від 18.04.2019 державним реєстратором Черченко І.Л. Комунального підприємтва «Єдине вікно державної реєстрації» зареєстровано приватну власність зазначеної земельної ділянки за ТзОВ «Лемано» ().

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 164738195) станом на 24.04.2019 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), а саме садовий будинок ( АДРЕСА_5 ) загальною площею 1834,2 кв.м вбачається, що на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 19.02.2013 №2607/15545/12 державним реєстратором Корюк Т.В. 24.09.2013 (номер запису про право власності 2657860) зареєстровано право власності на зазначений об`єкт нерухомості за ОСОБА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 166081325) станом на 10.05.2019 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 85), а саме: земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок по АДРЕСА_5 , площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020, вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 8407987 від 23.11.2013 приватним нотаріусом Авдієнко В.В. Київського міського нотаріального округу 28.11.2013 (номер запису про право власності 3575782) зареєстровано право приватної власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №993151 від 30.01.2009.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, за вищезазначеними об`єктами нерухомості вносилися зміни державними реєстраторами, у тому числі і державним реєстратором Комунального підприємтва «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. щодо скасування іпотек, індексний номер рішення - 46220604.

Судом установлено, що 17 квітня 2019 року Державним департаментом Державної реєстрації Міністерства юстиції України було виконано Наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та відновлено у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку ПАТ «Платинум Банк» за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 ) та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 ).

18 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстрація Плюс» Товкайло У.В. прийнято рішення за індексним номером 46220604, яким по всім спірним об`єктам нерухомості скасовано іпотеку ПАТ «Платінум Банк».

Таким чином, ТОВ «Ренесанс Холдинг», вважаючи незаконним рішення державного реєстратора Товкайло У.В. про скасування іпотеки за іпотечними договорами, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 ) та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_2 ), просить скасувати рішення державного реєстратора за індексним номером 46220604 від 18 квітня 2019 року; визнати за ПАТ «Платинум Банк» права іпотекодержателя та права на обтяження ПАТ «Платинум Банк» за вказаними іпотечними договорами.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини першої статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом положень частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора, звернення з позовом у цій справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судом апеляційної інстанції оскарженої постанови у справі), на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Як зазначено вище, 19 січня 2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Ренесанс Холдинг» укладено договір №28і про відступлення права вимоги.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору визначене цим договором відступлення банком новому кредитору прав за основним договором здійснюється на виконання умов укладеного між сторонами договору №28К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19 січня 2018 року, згідно якого відступлення права вимоги за кредитним договором №55/11/13-К (мультивалютна не відновлювальна кредитна лінія) від 28 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Фінбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , права вимоги за яким були відступлені ПАТ «ПтБ» згідно з договором відступлення права вимоги №20141225-Г (дол.) від 25 грудня 2014 року.

За змістом пункту 2.3 вказаного договору відомості про відступлення прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку після скасування реєстраційної дії - припинення іпотеки.

У зв`язку зі зміною сторони на підставі даного Договору та/або рішення суду, подальші реєстраційні дії щодо прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації за ТОВ «Ренесанс Холдинг» (пункти 2.1.-2.3. Договору № 28і).

Уступка права вимоги здійснюється на підставі двостороннього правочину (договору), сторонами якого буде первісний кредитор, який передає права, та новий кредитор, якому передаються права. Такий договір зазвичай називається договір про відступлення права вимоги.

Особливості уступки права вимоги викладені у ст.ст. 512-519 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №910/7320/17, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу. Частинами 3, 4 ст. 656 ЦКУ передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За статтею 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Крім того, згідно з частиною другою статті 3 зазначеного Закону взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Момент виникнення права вимоги за іпотечним договором чинне законодавство пов`язує з фактом державної реєстрації іпотеки в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

У ст. 24 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок відступлення прав за іпотечним договором. За змістом вказаної правової норми відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотеко держателя.

При вирішення таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що документами, які підтверджують виникнення, перехід і припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.

Такий договір було укладено 19 січня 2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Ренесанс Холдинг» - договір №28і про відступлення права вимоги за наступним майном: садовий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 1834.2 кв.м; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 гектарів, кадастровий номер :91:453:0020; садовий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 1173,1 кв.м; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер :91:453:0021.

Отже, виникнення у товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» прав іпотекодержателя, з урахуванням укладеного 19 січня 2018 року договору про відступлення права вимоги, який наразі є чинним, може відбутися після державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Ренесанс Холдинг» (п. 2.3 Договору т. 1 а.с. 42 зворот).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 28 травня 2020 року у справі №910/7164/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотеко держателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотеко держателя (п. 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17).

Разом з тим, як убачається зі змісту позовної заяви, ТОВ «Ренесанс Холдинг» просить скасувати рішення державного реєстратора за індексним номером 46220604 від 18 квітня 2019 року та визнати права іпотекодержателя і права на обтяження за вказаними іпотечними договорами за третьою особою - ПАТ «Платинум Банк», тобто позовні вимоги ТОВ «Ренесанс Холдинг» при наявності наразі чинного договору про відступлення права вимоги №28і від 19 січня 2018 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Ренесанс Холдинг», спрямовані на відновлення прав третьої особи ПАТ «Платинум Банк», а не безпосередньо самого позивача.

Зважаючи на викладене, заявлені у справі вимоги не спрямовані безпосередньо на відновлення прав ТОВ «Ренесанс Холдинг», оскільки стосуються правовідносин, стороною яких це товариство не є, а тому такі вимоги спрямовані на визначення порядку реалізації прав третіх осіб, які одночасно визначені третіми особами у справі, що не заявляють самостійних вимог, що свідчить про неправильно обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Отже, суд першої інстанції зазначеного не врахував, не розглянув питання щодо обрання позивачем ефективного способу захисту порушених прав, у зв`язку з чим передчасно вдався до дослідження питання належності відповідачів у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції за результатами розгляду позовної заяви ТОВ «Ренесанс Холдинг» дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, але помилково встановив таку підставу для відмови як пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Водночас неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процессуального права, які допустив суд першої інстанції, не призвело до ухвалення неправильного по суті рішення.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені вище порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, є підставою для задоволення апеляційної скарги частково та зміни оскаржуваного рішення з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг» - Самаріна Андрія Сергійовича - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Повне судове рішення складено «15» червня 2022 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна