СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29497/21

пр. № 2-о/759/151/22

20 червня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Радзівіл А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , яка заповнена 14.09.1982 відповідальним працівником Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна на ім`я ОСОБА_1 та в якій зазначено дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обгрунтовує вимоги тим, що 18.11.2021 заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. ГУ ПФУ у м. Києві листом від 23.11.2021 заявнику було відмовлено у задоволенні заяви з підстав того, що згідно з наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування страховий стаж заявника становить 29 років 9 місяців 16 днів. При цьому до страхового стажу не враховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці невірно вказано дату народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкрито провадження в справі, призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав наведених заяві.

Заявник в судовому засіданні позицію адвоката підтримала, просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи: Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві рада в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Допитана у судовому засіданні 20.06.2022 свідок ОСОБА_3 , під присягою дала суду покази, що знає заявника з 1984 року. Жили в одному гуртожитку, були сусідами, завжди ходила на свята до заявника. Працювала на тому ж самому підприємстві, що і заявник. Знає, що день народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 і що ОСОБА_1 дійсно працювала на Київському вищому інженерному радіотехнічному училищі протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна, оскільки і вона там працювала також.

Допитана у судовому засіданні 20.06.2022, свідок ОСОБА_4 , під присягою дала суду покази, що знає заявника з 1982 року. Мала з заявником дружні відносини, ходила на свята до заявника. Знає, що день народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 і що ОСОБА_1 дійсно працювала на Київському вищому інженерному радіотехнічному училищі протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна, оскільки і вона там працювала також.

Суд, заслухавши пояснення сторони заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності та співставленні, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судовим розглядом встановлено, що листом ГУ ПФУ у м. Києві від 23.11.2021 №2600-0211-8/185487 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви щодо призначення пенсії за віком з підстав того, що згідно з наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування страховий стаж заявника становить 29 років 9 місяців 16 днів. При цьому до страхового стажу не враховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці невірно вказано дату народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )

На титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 14.09.1982 відповідальним працівником Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна на ім`я ОСОБА_1 зазначено дату народження останньої « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.09.1963 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.07.1982 ОСОБА_1 отримала диплом НОМЕР_3 про те, що вона 01.09.1980 вступила в Міське професійно-технічне училище №6 м. Києва та 17.07.1982 закінчила повний курс технічного училища за професією складача вручну.

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 1980 по 1987 роки працювала в Київському вищому інженерному радіотехнічному училищі протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна.

08.03.1985 ОСОБА_1 нагороджена грамотою, підписаною начальником Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна Н. Поляковим.

29.11.1986 ОСОБА_1 нагороджена грамотою, підписаною ВО начальника Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна Н. Зиміним.

Ці грамоти відображені в наданій суду в оригиналі трудовій книжці ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 19.02.1993 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 19.02.1993. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_7 , дружині - ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 1987 по 2007 роки працювала в ВАТ «Видавництво «Київська правда».

26.05.2002 ОСОБА_1 , монтажист формного цеху відкритого акціонерного товариства «Видавництво «Київська правда», нагороджена подякою за вагомий особистий внесок у розвиток інформаційної сфери та високу професійну майстерність.

Відповідно до свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_5 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві 13.09.2001, зазначена дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Помилковість зазначення дати народження заявника у трудовій книжці, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає доведеним та таким, що не викликає сумнівів факт належності трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 14.09.1982 відповідальним працівником Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна на ім`я ОСОБА_1 та в якій зазначено дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 » саме заявнику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки про це свідчать допитані у судовому засіданні свідки, які також працювали на тому ж підприємстві в той же період та підтверджується іншими письмовими доказами, аналіз яких вказує на доведеність заявленого факту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 6-13, 18, 19, 71-81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 14.09.1982 відповідальним працівником Київського вищого інженерного радіотехнічного училища протиповітряної оборони імені Маршала авіації О.І. Покришкіна на ім`я ОСОБА_1 та в якій зазначено дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.06.2022 року.

Суддя Коваль О.А.