Справа № 323/3682/21
Провадження № 2-о/323/2/22
РІШЕННЯ
Іменем УКРАЇНИ
07.02.2022 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Мірошниченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України в особі другого відділу Пологівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:
Заявник звернувся до суду з позовом в якому вказує, що він 15.08.1997 призначений на посаду курсанта Запорізького юридичного інституту Міністерства внутрішніх справ України ( наказ ректора ЗЮІ МВС України № 115 від 01.08.1997). На вказані посаді він працював по 23.06.2001 (включно). При цьому , цим же наказом йому було присвоєно спеціальне звання- рядовий міліції.
Після звільнення заявника з посади курсанта відбулося розподілення, згідно якого призначено його подальше спрямування на посаду слідчого у Василівському РВ УМВС України в Запорізькій області. При цьому, наказом ректора Запорізького юридичного інституту МВС від 23.06.2001 за № 68о/с заявнику присвоєно офіцерське спеціальне звання- лейтенант міліції.
Також наказом ректора юридичного інституту МВС від 23.06.2001 за № 69о/с заявнику надано відпустку у зв`язку із закінченням інституту, яка тривала з 24.06.2001 по 23.07.2001, тобто 1 місяць. Протягом цього строку він перебував у розпорядженні УМВС України в Запорізькій області як особа, що закінчила вищий навчальний заклад МВС України, має спеціальне офіцерське звання та розподілена для подальшого призначення на посаду слідчого у Василівському РВ УВМС України в Запорізькій області. Таким чином, строк служби заявника в органах внутрішніх справ на посаді курсанта становить 3 роки 11 місяців 8 днів. Вказаний період є видом строкової військової служби, однак, у військовому квитку НОМЕР_1 , який видано 18.07.2012 військовим комісаром Оріхівського РВК у графі № 17 «Проходження військової служби» зазначено, що заявник не служив, що суперечить нормам законодавства.
Просить встановити факт проходження ним строкової військової служби у Збройних Силах України весь період навчання у Запорізькому юридичному інституті МВС України, а саме з 15.08.1997 по 23.07.2001.

У судове засідання заявник, ОСОБА_1 , не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає.

Представник зацікавленої особи, Міністерства оборони України в особі другого відділу Пологівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Запорізької області, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1997 року по 23.06 2001 року навчався в Запорізькому юридичному інституті за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію спеціаліста-юриста, що підтверджується копією диплома спеціаліста да додатком до диплому.
Відповідно до послужного списку, особовий № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 15.08.1997 року призначений на посаду курсанта Запорізького юридичного інституту Міністерства внутрішніх справ України ( наказ ректора ЗЮІ МВС України № 115 від 01.08.1997). Даним наказом йому було присвоєно спеціальне звання- рядовий міліції.
Згідно наказу ректора Запорізького юридичного інституту МВС від 23.06.2001 за № 68о/с заявнику присвоєно офіцерське спеціальне звання- лейтенант міліції.
Наказом ректора юридичного інституту МВС від 23.06.2001 за № 69о/с ОСОБА_1 надано відпустку у зв`язку із закінченням інституту, яка тривала з 24.06.2001 по 23.07.2001, тобто 1 місяць. Протягом цього строку він перебував у розпорядженні УМВС України в Запорізькій області як особа, що закінчила вищий навчальний заклад МВС України, має спеціальне офіцерське звання та розподілена для подальшого призначення на посаду слідчого у Василівському РВ УВМС України в Запорізькій області.

У відповідності до п. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також у вищих навчальних закладах, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

У ч. 1 ст. 25 цього ж Закону зазначено, що навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

У відповідності до положень п. З ч. 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Згідно з положеннями ч. 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Окрім цього, висновком науково-правової експертизи Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України №126/11-е від 02.02.2010 зазначено, що період навчання у вищій школі (училищі, інституті) МВС, зараховується до строкової військової служби.
Більш того, Вищий адміністративний суд визначив свою правову позицію з цього питання при розгляді справи К/800/6861/16 (ухвала від 02.06.2016), зазначивши, що військова служба (навчання) в училищах (інститутах) МВС України курсантів є строковою військовою службою. Аналогічна правова позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.06.2016 у справі № К/800/6871/16.
Відтак, військова служба (навчання) в училищах (інститутах) МВС України курсантів (слухачів) є строковою військовою службою.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565- XII, в редакції, яка діяла на час мого навчання у навчальному закладі системи МВС України, вбачається, що особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.
Згідно до Переліку вищих закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 р. №1410, Запорізький юридичний інститут МВС України входить до переліку вищих навчальних закладів МВС України та відноситься до вищих закладів, що входять до єдиної системи військової освіти.
Наказом Міністра внутрішніх справ України № 62 від 14.02.2008 «Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ України» визначено, що статус «курсант» надається особам рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерів), які навчаються у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України.
Таким чином, строк навчання в інституті системи МВС України, з 15.08.1997 року по 23.07.2001 року, являється проходженням ОСОБА_1 військової служби і становить 3 роки 11 місяців 8 днів.
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що заявником надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що він дійсно навчався в інституті системи МВС України і строк навчання в даному інституті являється проходженням ним військової служби та становить 3 роки 11 місяців 8 днів.
Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, щодо встановлення факту проходження ОСОБА_1 строкової військової служби у Збройних Силах України весь період навчання у Запорізькому юридичному інституті МВС України, а саме з 15.08.1997 по 23.07.2001 та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вважає необхідним вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 354,355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Міністерство оборони України в особі другого відділу Пологівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Запорізької області (вул. Запорізька,57, м. Оріхів Запорізька область, 70500) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проходження ОСОБА_1 строкової військової служби у Збройних Силах України весь період навчання у Запорізькому юридичному інституті МВС України, а саме з 15.08.1997 року по 23.07.2001 рік .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізької апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2022 року.

Суддя Оріхівського районного суду
Запорізької області Н.В.Фісун