1Справа № 2-298/11 6/335/68/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., з участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія», зацікавлені особи ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача у виконавчих листах,

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія», зацікавлені особи ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача у виконавчих листах.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі № 2-298/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк»» за кредитним договором № МL-201/298/2007 від 26.04.2007.

26.11.2010 року між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № МL201/298/2007 від 26.04.2007.

31.01.2018 року між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір № б/н, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № МL-201/298/2007 від 26.04.2007.

Постановою від 13.10.2020 року у справі № 761/6124/19 Київського апеляційного суду встановлено, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зареєстроване як фінансова установа 19 листопада 2013. Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11 травня 2017 № 1592, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу.

На підставі викладеного заявник просить замінити стягувача ТОВ „ОТП факторинг України на його правонаступника ТОВ „ Фінансова компанія „ Довіра та гарантія у виконавчих листах, виданих на виконання рішення №2-298/11.

Заявник та зацікавлені особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду заяви сповіщалися належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пінчук С.О. надав заперечення на заяву, в яких зазначив, що відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя від 27 січня 2012 року) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2012 року передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативноправовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № З-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк предявлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, предявлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6)

Виходячи з викладеного, вбачається, що строк предявлення до виконання боргу за договором № МL-201/298/2007 по заочному рішенню суду у справі №2-298/2011 сплинув ще у 2013 році, згідно чинного законодавства на час набрання чинності заочного рішення.

Будь яке інше відкрите виконавче провадження на даний час відсутнє.

З дня вступу в силу Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року, нове провадження по даній справі не відкривалось, позовів про відновлення строків виконання виконавчого провадження подано до суду не було, у звязку з чим не має у стягувача законних умов для подальшого витребування боргу.

У звязку з вищевказаним відповідач (боржник) заперечує про зміну стягувача так як не має підстав для подальшого законного відкриття виконавчого провадження та стягування боргу по даній справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

26.11.2010 року між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № МL201/298/2007 від 26.04.2007.

31.01.2018 року між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір № б/н, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № МL-201/298/2007 від 26.04.2007.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд акцентує увагу, що рішення набрало законної сили більше 10 років тому, а стягувач не був позбавлений можливості отримувати інформацію щодо стадії виконання судового рішення та слідкувати за встановленими законодавством строками з метою забезпечення виконання рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент набрання законної сили рішенням суду, виконавчі листи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року.

Суд зважає на те, щона момент укладення Договору б/н про відступлення прав вимоги від 31.01.2018 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем пройшли, а після укладення договору для нового кредитора вони не розпочинаються спочатку.

Таким чином, заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 6 років після його ухвалення, тобто після спливу встановленого законом строку для пред`явлення його виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув прав кредитора щодо проблемного боржника, не з`ясувавши взагалі питань, пов`язаних з виконанням рішення суду у попереднього кредитора.

Проте, придбаваючи такий кредитний портфель, заявник мав би зважити всі майбутні ризики.

З урахуванням цього, суд вважає, що заявник діяв необачно щодо себе, купуючи проблемний кредит, а тому ризики, пов`язані з укладенням вказаної угоди, лежать на ньому і не можуть бути підставою в майбутньому для задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

При цьому суд зважає на те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції.

Разом з тим, безпідставне та необґрунтоване поновлення процесуальних строків буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Факт передачі стягувачем права вимоги стягнення заборгованості іншій особі, вже після пропуску строку його пред`явлення, не свідчить про поважність причини пропуску. За таких обставин суд приходить до висновку про необгунтованість вимог заявника, що тягне за собою недоцільність заміни сторони стягувача у виконавчих листах.

Виходячи з вищевикладеного, подана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статями, 258-261,442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія», зацікавлені особи ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача у виконавчих листах - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В.Воробйов