Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачених надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 6 354,62 грн. на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, та понесені судові витрати в сумі 2 270,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 травня 2015 року до Управління звернувся відповідач, із заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії відповідач зазначив себе. Рішенням від 01.07.2015 року уповноваженому власнику ОСОБА_1 призначено житлову субсидію.

В січні 2020 року набрав чинності Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». В результаті моніторингу соціальних витрат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням виявлено, що згідно даних Інформаційної системи Верифікація відповідач 26.12.2019 року та 24.02.2020 року здійснив одноразову виплату через банківську установу «Приватбанк» на суму, що перевищує 50 000,00 грн.

Відповідач, про здійснення такої оплати, не надав відповідну інформацію Управлінню та не надав підтверджуючих документів, щодо зазначеної фінансової операції.

Таким чином, виникла переплата житлової субсидії за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 рік на загальну суму 6 354,52 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

26 листопада 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 12 січня 2022 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було.

Відповідачем використано право подання відзиву на позовну заяву.

12 січня 2022 року третьою особою - Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1995 року №848, визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій.

Згідно п. 3 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно п. 9 Положення, Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2015 року до Управління звернувся відповідач, із заявою про призначення житлової субсидії з надання житлово - комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії відповідач зазначив себе.

Відповідно до п. 24 Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Рішенням від 01.07.2015 року уповноваженому власнику ОСОБА_1 призначено житлову субсидію.

Відповідно до п. 14 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо, зокрема, будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень.

Відповідно до п. 49 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України).

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач є членом Громадської організації «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб» та відповідальною особою за виконання умов договору № 3515733 від 18.11.2004 року укладеного між АК «Київенерго» та Громадською організацією «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб», що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи, стороною відповідача 17.02.2021 року було надано позивачу роз`яснення, щодо проведення платежів через універсальну картку АТ «Приватбанку», власником якої є позивач.

В свою чергу, також судом встановлено та підтверджується доказами наданими відповідачем у справі, що кошти Громадської організації «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб», які були зібрані та акумульовані на спеціально відкритій для цих цілей картці для оплати споживаної електроенергії членами асоціації - автогаражними кооперативами: «Березняки-7», «Берізка», «Ветеран», «Труд», «Октан», «Богатир», «Рубіж», «Столичний», «Дружба», «Прогрес» перебували на картковому рахунку універсальної картки АТ «Приватбанку» відповідача та з якої останній здійснював оплату послуг згідно умов договору № 3515733 від 18.11.2004 року укладеного між АК «Київенерго» та Громадською організацією «Асоціація «Центрокомплекс автоклуб».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача надмірно виплаченої житлової субсидії у розмірі 6 354,52 грн.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, не підлягає задоволенню, оскільки обставини встановлені ст. 1215 ЦК України, якою передбачено повернення безпідставно отриманої допомоги за відсутності недобросовісності з боку набувача, не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесенні позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 1, 10, 12, 18-1 - 18-4, ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачених надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14 березня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02125, м. Київ. вул. Курнатовського, буд. 7а, корп. 1, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (03165, м. Київ, пр.-т Комарова, буд. 7, ).

Суддя: