РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до Рівненського міського суду Рівненської області з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 09 грудня 2014 року був укладений кредитний договір № 500966485, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 24399 гривень 73 копійки зі сплатою 15,99 % річних строком до 10 грудня 2019 року.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» був укладений договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

07 серпня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» змінило назву на ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестхіллс Веста».

Станом на 29 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 79205 гривень 36 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 24399 гривень 73 копійки; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 38413 гривень 15 копійок; заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 6742 гривні 48 копійок; пеня - 9650 гривень; 3% річних - 2198 гривень 50 копійок; інфляційні - 4228 гривень 47 копійок; подвійна облікова ставка НБУ - 5063 гривні 68 копійок.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній провис відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» №500966485 від 09 грудня 2014 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в заяві про розгляд справи без його участі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

09 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 500966485, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 24399 гривень 73 копійки зі сплатою 15,99 % річних строком до 10 грудня 2019 року.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» був укладений договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги боргу за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500966485 від 09 грудня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1

07 серпня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» змінило назву на ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестхіллс Веста».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків.

Станом на 29 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 79205 гривень 36 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 24399 гривень 73 копійки; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 38413 гривень 15 копійок; заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 6742 гривні 48 копійок; пеня - 9650 гривень; 3% річних - 2198 гривень 50 копійок; інфляційні - 4228 гривень 47 копійок; подвійна облікова ставка НБУ - 5063 гривні 68 копійок.

За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 28 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Верховний Суд у листі від 13 липня 2018 року № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

В судовому засіданні відповідач особисто підтвердив факт отримання ним грошових коштів за кредитним договором № 500966485 від 09 грудня 2014 року в сумі 24399 гривень 73 копійки в повному обсязі та факт неповернення вказаних грошових коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено наступне:

«На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані:

договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

розрахунок наданих послуг;

документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.»

На підтвердження розміру фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні документи:

- копію договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2019 року, укладеного

між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Вердикт»;

- копію платіжного доручення від 19 жовтня 2020 року на суму 200000 грн.;

- копію заявки на надання юридичної допомоги № 69 від 04 червня 2020 року по клієнту - ОСОБА_1 ;

- копію витягу з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 22 червня 2020 року;

- копію акту про надання юридичної допомоги від 22 червня 2020 року.

Враховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка позовної заяви в цій справі не потребувала збирання додаткових доказів та значного часу на її підготовку, позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат пов`язаних виключно з підготовкою позовної заяви, позовні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в сумі 2000 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 612, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1077 Цивільного кодексу України, згідно п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року та керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 76 - 81, 133, 137, 141, 263, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 5-Б, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36799749, заборгованість за тілом кредиту в сумі 24399 (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 5-Б, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36799749, судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 2000 (двічотири тисячі) гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 5-Б, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36799749;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Борєйко