Справа № 557/1911/21
Провадження № 4-с/309/2/22
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді: Піцура Я.Я.,

з участю секретаря судового засідання: Губаль Г.М.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області із скаргою на рішення та дії державного виконавця. Скарга обґрунтована тим, що у Гощанському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на виконанні перебуває виконавче провадження №64388127 з примусового виконання виконавчого листа №309/597/19 від 24.11.2020, виданого Хустським районним судом Закарпатської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей ВК Хустської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні дитини. Хустський районний суд вирішив визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - у перший, третій вівторок, та першу третю суботу місяця з 17:00 год. до 19:00 год у присутності матері за її місцем проживання; у другий та третій четвер та другу та четверту неділю місяця з 17:00 год. до 19:00 год у присутності матері за її місцем проживання; у дні народження дитини ОСОБА_3 , не менше 3 годин у присутності матері за її місцем проживання. 11.02.2021 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа. Постановою головного державного виконавця від 22.09.2021 року закінчено виконавче провадження №64388127. Вважає, що дії державного виконавця стосовно закінчення виконавчого провадження №64388127 є протиправним. Так державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно виконавчого документу. Рішення згідно виконавчого листа фактично виконано не було. Більше того боржник ОСОБА_2 і надалі продовжує вчиняти перешкоди участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною. Щодо зазначених як підстава для закінчення виконавчого провадження у постанові від 22.09.2021 року акті державного виконавця, то такі є суперечливими адже події одного дня, описані у двох актах (від 20.05.2021 та від 01.06.2021) є суперечливими та не відповідають дійсності. Отже такі акти не можуть підтверджувати жодні факти чи обставини, та не можуть бути підтвердженням того, що боржник не перешкоджає участі стягувача у вихованні та спілкуванні з дитиною. А отже постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.09.2021 року є незаконною.

З таких обставин просить суд: 1) скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.09.2021 року, видану головним державним виконавцем Гощанськоого РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Антонюк О.О.; 2) зобов`язати Гощанський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відновити виконавче провадження №64388127.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 06.12.2021 року дану справу передано за підсудністю до Хустського районного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Ствердив, що після ухвалення судового рішення вперше свою дитину побачив лише 25.02.2021. При цьому виконавець відразу йому сказав, що буде незручно виконувати таке рішення. Під час побачень з дитиною він вказував на недоліки у вихованні дитини. Зокрема дитина належним чином не вивчає французьку мову, неналежно утримується. Він навіть не має можливості найняти викладача. Щодо розбіжностей у актах виконавця, то він не вчиняв жодних конфліктів під час побачення з дитиною, а лише міг зазначити слушне зауваження.

У судове засідання державний виконавець та боржник ОСОБА_2 не з`явилися, що відповідно до статті 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду подання.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця Гощанського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 11.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП №643388127 з примусового виконання виконавчого листа №309/597/19, виданого Хустським районним судом Закарпатської області 14.11.2020 про, визначення ОСОБА_1 наступного способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 : у перший, третій вівторок та першу, третю суботу місяця з 17:00 год до 19:00 год у присутності матері за місцем проживання ОСОБА_2 ; у другий, четвертий четвер та другу, четверту неділю місяця з 17:00 год до 19:00 год у присутності матері за місцем проживання ОСОБА_2 ; у дні народження дитини ОСОБА_4 , не менше 3 години у присутності матері за місцем проживання ОСОБА_2 (а.с.12, 13).

Постановою державного виконавця від 22.09.2021 закінчено виконавче провадження ВП №643388127 з примусового виконання виконавчого листа №309/597/19 на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Підставою для прийняття даної постанови вказано, що згідно актів державного виконавця від 25.02.2021, 27.02.2021, 02.03.2021, 22.04.2021, 23.04.2021, 25.04.2021, 11.05.2021, 20.05.2021, 20.05.2021, 23.05.2021, 01.06.2021, 01.06.2021, 05.06.2021, 10.06.2021, 13.06.2021, 15.06.2021, 19.06.2021, 24.06.2021, 07.06.2021, 03.07.2021, 13.07.2021, 13.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 25.07.2021, 25.07.2021, боржник не перешкоджає участі стягувача у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с.14, 15).

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Приписами ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ЦПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами..

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок виконання судового рішення про встановлення побачення з дитиною визначений статтею 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, згідно даної норми виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

З аналізу даної норми слідує, що підставою для закінчення виконавчого провадження виконання судового рішення про встановлення побачення з дитиною є відповідний акт державного виконавця про виконання рішення боржником.

Суд констатує, що у даному випадку державний виконавець послався у оскаржуваній постанові як на підставу для закінчення виконавчого провадження на акти державного виконавця від 25.02.2021, 27.02.2021, 02.03.2021, 22.04.2021, 23.04.2021, 25.04.2021, 11.05.2021, 20.05.2021, 20.05.2021, 23.05.2021, 01.06.2021, 01.06.2021, 05.06.2021, 10.06.2021, 13.06.2021, 15.06.2021, 19.06.2021, 24.06.2021, 07.06.2021, 03.07.2021, 13.07.2021, 13.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 22.07.2021, 25.07.2021, 25.07.2021.

Скаржником до скарги долучено чотири із зазначених вище актів: два за 20.05.2021 (а.с.16, 17) та два за 01.06.2021 (а.с.18, 19).

При цьому, даючи оцінку вказаним актам державного виконавця суд вважає доречним посилання скаржника на суперечливість інформації викладених а актах складених в один і той самий день. Зокрема у одному з актів за 20.05.2021, що в ході виконання рішення мати перешкод для спілкування з дитиною батьку не чинила, конфліктів не було і батько спілкувався з донькою на різні тематики. Натомість в іншому акті за цей же день зазначено, що в ході спілкування з дитиною між батьками був конфлікт та з`ясування стосунків. Аналогічна ситуація має місце й щодо двох актів за 01.06.2021.

У зв`язку із наявністю у вказаних актах за один і той же день взаємосуперечливої інформації, такі акти державного виконавця не можуть брати судом до уваги як доказ належного виконання судового рішення.

Щодо інших актів указаних у оскаржувані постанові, то такі у матеріалах справи відсутні, і учасниками виконавчого провадження суду не надавалися.

При цьому у судовому засіданні від 18.02.2022 представником скаржника адвокатом Дубчак Л.С. було подано клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження №643388127, яке ухвалою суду від 18.02.2022 було задоволено (а.с.45, 46).

Відповідна ухвала суду двічі направлялася на адресу Гощанського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), та отримана останнім, однак ухвалу суду органом державної виконавчої служби не виконано, відповідне виконавче провадження №643388127 на адресу суду надіслано не було, що позбавляє суд можливості дати оцінку іншим актам державного виконавця, указаних у постанові від 22.09.2021.

З урахуванням наведеного, суд відповідно до приписів ч.10 ст. 84 ЦПК України, вважає встановленою обставину, що всі інші акти державного виконавця, які зазначені в оскаржувані постанові та не долучені до матеріалів справи, також не підтверджують належне виконання рішення суду про встановлення побачень з дитиною.

Окрім того, суд також вважає за необхідне додатково зазначити, що серед актів державного виконавця, які не були надані суду, також є випадки складання в один день декількох актів: 13.07.2021 (два акти), 22.07.2021 (п`ять актів), 25.07.2021 (два акти), що знову ж таки ставить під сумнів належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо вжиття всіх заходів спрямованих на повне, своєчасне та фактичне виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного суд вважає. що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.09.2021 винесена державним виконавцем передчасно, а тому таку слід скасувати та зобов`язати орган державної виконавчої служби відновити виконавче провадження.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 451 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця - задовольнити.

Скасувати постанову від 22 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №64388127, винесену головним державним виконавцем Гощанського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Зобов`язати Гощанський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відновити виконавче провадження ВП №64388127.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.