РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2022 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

за участі секретаря Добронос Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу із відповідачем, в якій вказує, що з 19.11.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом сімейного життя з відповідачем стосунки почали погіршуватися, виникали конфлікти, та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Можливостей до відновлення стосунків і збереження шлюбу не вбачається. Просить розірвати шлюб.

В судовому засідання позивач та її представник -адвокат Коновалов М.І. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач вказала, що після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав, та просив розірвати шлюб. Також подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши доводи сторони позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного.

19 листопада 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб та судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб існує формально, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавстваУкраїни відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає.

Той факт, що сторонни мають неповнолітніх дітей, само по собі не може бути підставою для відмови в розірванні шлюбу, оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалась, розірвання шлюбу не впливає на права та обов`язки батьків по відношенню до дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Позивачка заявила про залишення шлюбного прізвища « ОСОБА_1 ».

Згідно ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 50% сплаченого судового збору, оскільки відповідачем було визнано позовні вимоги, а 50% судового збору слід повернути позивачці з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 142, 206, 244, 258- 259- 263-265, 273, ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 листопада 2010 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 476.

Після розірвання шлюбу позивачці прізвище залишити - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.н. НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.н. НОМЕР_3 ) з державного бюджету частину судового збору, що становить 454 грн 00 коп., сплаченого згідно з квитанцією про сплату № 4909 від 22 грудня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Бородіна