Справа № 457/1218/20
провадження №2/457/23/22
УХВАЛА

20 квітня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Трускавці цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рупінського Олеся Богдановича до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення відшкодування за невиконання договору банківського вкладу,

за участю представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвоката Кустової Т.В., -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення відшкодування за невиконання договору банківського вкладу.

Від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Позивач направив на адресу суду заперечення проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що спір необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Крім цього, учасники судового засідання просили призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 336/2177/17. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містять постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у справах № 184/2470/13 та № 815/6956/15.

Вирішуючи питання юрисдикційної належності зазначеного спору судом враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 де вказано, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідач у справі суб`єкт владних повноважень, а предмет перегляду - виданий ним акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Крім того, судом враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 826/12003/16 про те, що справа за позовом фізичної особи до Фонду про відшкодування шкоди підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ці вимоги не пов`язані з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Судом також встановлено, що судове рішення, на яке посилається представник відповідача у справі № 761/19040/19 від 19.03.2021 року, постановлене у справі з іншими фактичними обставинами, що не дає підстави суду застосувати аналогічні норми процесуального права у даних правовідносинах.

А тому, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що на момент розгляду справи АТ "Єврогазбанк" припинено як юридичну особу, суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі № 457/1218/20 не підлягає задоволенню.

У процесі підготовки справи до судового розгляду з`ясовані питання та здійсненні підготовчі дії, передбачені ст. 197 ЦПК України.

Під час підготовчого засідання вирішено всі питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, а тому підготовку справи до розгляду слід закрити, а справу призначити до судового розгляду.

Згідно з п. 15 ч.2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.189, 196-198, 200 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 - адвоката Рупінського Олеся Богдановича до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення відшкодування за невиконання договору банківського вкладу до судового розгляду по суті на 22 червня 2022 року о 10:00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Марчук