Провадження № 2/522/876/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Лещенко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулась із позовом, по якому просить: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 10 серпня 2021 року по справі відкрито провадження.
Учасники справи в судове засідання повторно не з`явились.
До суду надійшла заява позивачки про розгляд справи без ії участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені. .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280 ? 281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН.
Позов обґрунтований тим, що позивачка по справі є власником 176/1000 часток квартири спільного заселення АДРЕСА_1 .
Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання на те, що у вищезазначених частках квартири також зареєстрований ОСОБА_2 , який є сином колишнього власника приміщення та в ній тривалий час не проживає.
На підтвердження законності своїх вимог посилається на ст.41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК України. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання на те, що у вищезазначеній квартирі також зареєстрована особа, яка не є членом її сім`ї та не вжив заходів щодо зміни місця реєстрації.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
Позов обґрунтований тим, що позивачка по справі є власником 176/1000 часток квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 11 грудня 2018 року, який посвідчений державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Маслової М.В., зареєстровано в реєстрі за № 2-184.
11.12.2018 року право спільної часткової власності на 176/1000 квартири АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
В даній квартирі зареєстрована особа, яка не є членом ії сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (cин колишнього власника), вказана інформація надана стосовно 176/1000 часток квартири за -вищевказаною адресою.
Підставою звернення до суду із позовом стали посилання позивача на те, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актами про не проживання, складеним сусідами.
ІV. ОЦІНКА СУДУ.
Перевіривши законність та обґрунтованість позовних вимог суд дійшов висновку по можливість задоволення позову.
1. ВИЗНАННЯ ОСІБ ТАКИМИ, ЩО ВТРАТИЛИ ПРВО КОРИСТУВАННЯ ЖИТЛОВИМ ПРИМІЩЕННЯМ.
На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантуєтьсяст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає та, на даний час, не вживає дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 (176/1000 часток), тому права позивачки, як власниці приміщення, де зареєстрований відповідачк порушуються.
Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника квартири порушуються, та враховуючи ту обставину, щовідповідач втратив право користування зазначеною квартирою суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд також зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для знаття з реєстраційного обліку.
При цьому, позивачка є особою з інвалідністю першої групи, тому згідно п.1 ч.2 та ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст.316, 317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (76/1000 часток квартири спільного заселення).
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 20 червня 2022 року.
Суддя Р.Д. Абухін