Єдиний унікальний номер: 448/482/22
Провадження № 2/448/323/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

15.06.2022 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя Юрій БІЛОУС,

за участю секретаря судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) у залі суду м.Мостиська (Львівська область, Яворівський район, місто Мостиська, вулиця Грушевського, 1/9, 81300) цивільну справу за позовом Яворівської окружної прокуратури Львівської області, поданої в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

учасники справи:

прокурор Ольга БІЛОЗІР,

представник позивача Львівської міської ради, - не з`явився (заява),

представник третьої особи - не з`явився,

відповідач Павло СУХОТЕРИН,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Короткий виклад обставин справи:

Керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області І.Шаравара, в інтересах держави в особі: Львівської міської ради (надалі Позивач), звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , (надалі Відповідач) з вимогою про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 18061,44 грн.

Позов обґрунтував тим, що вироком Мостиського районного суду Львівської області у справі 448/1522/21 від 30.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Вироком суду затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1 . Вирок суду не оскаржувався в апеляційному порядку та набрав законної сили 01.02.2022 року.

Зазначає, що згідно вироку суду, ОСОБА_1 31.08.2021 року близько 11:00год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своїм батьком ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому множинні рани лівого та правого передпліччя з пошкодженням нерва та сухожилків-розгиначів лівої кисті та згиначів правої кисті.

Стверджує, що у зв`язку із отриманими травмами потерпілий ОСОБА_2 , згідно з довідкою КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 01.03.2022 року №183 перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та нейрохірургічному відділеннях з 31.08.20212 по 17.09.2021 та вартість його лікування становить 18061,44 грн.

Таким чином, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення заподіяно матеріальну шкоду комунальному закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності позивача, а саме Львівської міської ради через понесені з бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину.

В добровільному порядку відповідачем станом на даний час завдані державі збитки не відшкодовано, що підтверджується інформацією Львівської міської ради №721-22 від 10.05.2022р.

ІІ. Пояснення учасників справи:

Прокурор Білозір О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити повністю.

Представник позивача - Львівської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання в якому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, при цьому просить суд розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення заявленого позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Виходячи з приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

23.05.2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Білоусу Ю.Б.

26.05.2022 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області у справі 448/1522/21 затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 21 листопада 2021 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 01.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України і призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним від 21 листопада 2021 року покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Вказаний вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили 01.02.2022 року.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт заподіяння майнової шкоди внаслідок вчинення кримінальних правопорушень встановлено судом у кримінальному провадженні та не підлягає доказуванню в ході розгляду цієї справи.

При розгляді вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_1 , 31 серпня 2021 року приблизно о 11 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив конфлікт із своїм батьком ОСОБА_2 та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому декілька ударів кухонним ножем по різних частинах тіла, чим спричинив останньому множинні різані рани лівого та правого передпліччя з пошкодженням нерва та сухожилків - розгиначів лівої кисті та згиначів правої кисті.

Вказаними діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 умисні середньої тяжкості ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.

У зв`язку із отриманими травмами потерпілий ОСОБА_2 , згідно з довідкою КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 01.03.2022 року №183 перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та нейрохірургічному відділеннях з 31.08.20212 по 17.09.2021 та вартість його лікування становить 18061,44 грн. Вказаний лікувальний заклад належить до комунальних закладів, що перебувають у комунальній власності, а тому кошти, затрачені на лікування потерпілого, підлягають до зарахування на рахунок місцевого бюджету позивача Львівської міської ради.

В добровільному порядку Відповідачем станом на даний час завдані державі збитки в розмірі 18061,44 грн. не відшкодовано.

Відповідно до положень статті 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно частин 1 та 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) дохід, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірнимирішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особини, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіянаособі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягаєвідшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дiї останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи у зв`язку з неправомірними діями відповідача, Львівській міській раді була спричинена шкода, та між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Про допустимість доказів зазначено у статті 78 ЦПК України, згідно вимог якої, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Своїми процесуальними правами сторони під час розгляду вищевказаної цивільної справи розпорядились на власний розсуд.

При цьому сторона позивача підтримала позовні вимоги, надавши на підтвердження заявлених вимог належні та допустимі докази, а відповідачка в свою чергу визнала позовні вимоги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, - суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивача посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову сторони Позивача, з наведених вище мотивів та підстав.

З Відповідача на користь Львівської міської ради необхідно стягнути майнову шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням у розмірі 18 061, 44 грн.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

V. Розподіл судових витрат:

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас згідно ст.4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ЦПК України і Закону України «Про судовий збір», судові витрати (судовий збір) по даній справі у розмірі 2 481 грн. слід стягнути з відповідача на користь Держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Яворівської окружної прокуратури Львівської області, поданої в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави в особі Львівської міської ради, місцезнаходження: м.Львів, площа Ринок, 1, , майнову шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням у сумі 18061 (вісімнадцять тисяч шістдесят одна) гривня 44 копійки, які перерахувати на р/р UA0013002, код класифікації доходів: 24060300, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у дохід Держави судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст судового рішення складено 20.06.2022 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Львівська міська рада, місцезнаходження: м.Львів, площа Ринок, 1, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», місцезнаходження: м.Львів, вул. Миколайчука, 9, .

Суддя Юрій БІЛОУС

Рішення суду набрало законної сили «______»________________20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС