ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Старостіна Ярослава Ігоровича

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поліщук Олена Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року адвокат Крицина Ю.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити ОСОБА_4 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.06.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 3132.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки та моделі УАЗ 469, 1974 року випуску.

Вказала, що позивач тривалий час, понад десять років, постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина, з батьком не перебувала у тісних дружніх стосунках.

Про факт смерті батька дізналась випадково у вересні 2020 року, після спливу шести місяців з дати смерті ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з дідусем.

16.09.2020 року на підставі довіреності позивач уповноважила громадянку ОСОБА_6 на оформлення від свого імені спадщини, на яку вона мала право після смерті батька.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поліщук О.В. від 11.11.2020 року № 131/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку майна спадкодавця через неподання у встановлений законом строк та спосіб документів, які підтверджують прийняття позивачем спадщини, а саме заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, оскільки їй не було відомо про смерть батька.

Також сторона позивача вказує, що про поважність причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини свідчить поширення коронавірусної хвороби та пов`язані з цим обмеження, що включали заборону залізничних, авіа та автобусних міжміських та міжобласних перевезень. У зв`язку з наведеним, зокрема територіальною віддаленістю від місця відкриття спадщини, просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поліщук Олена Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 (три) місяці, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду вмотивовано тим, що правовідносини, які склались з приводу спадкування у вказаній цивільній справі мали місце у період пандемії, позивач по справі тривалий час проживає у Федеративній Республіці Німеччина та дізналася про смерть батька після спливу шести місяців після дати смерті ОСОБА_5 . Наведені обставини місцевий суд визнав поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та вказав на наявність правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржив представник ОСОБА_2 адвокат Старостін Ярослав Ігорович, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, відійшовши від правових позицій Верховного Суду, згідно яких до поважних причин та об`єктивних і непереборних труднощів не зараховують відсутність інформації про смерть спадкодавця та проживання за кордоном, визначив позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з тих підстав, що правовідносини з приводу спадкування виникли в період пандемії та що позивач тривалий час постійно проживає у Федеративній Республіці Німеччина, що не поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Окрім того, судом при вирішенні поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не з`ясовано, чи могла позивачка у зв`язку з тим, що вона проживає в іншій державі, скористатися усіма способами подання заяви для прийняття спадщини, зокрема надсилання заяви про прийняття спадщини поштою чи подання відповідної заяви консулу в консульських установах України.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Гальонкін С.А., Хіль Л.М.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивілього судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.06.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 3132 (а. с. 12).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поліщук Олени Валентинівни від 11.11.2020 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири номер АДРЕСА_1 та автомобіль марки та моделі УАЗ 469, 1974 року випуску (а. с. 13-14).

Зі змісту даної постанови вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові помер ОСОБА_5 .

21 квітня 2020 року за заявою доньки померлого ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Поліщук О.В. було заведено спадкову справу № 8/2020 після ОСОБА_5 .

Згідно матеріалів даної спадкової справи, інформація про заповіти ОСОБА_5 відсутня. Свідоцтва про право на спадщину в рамках вказаної спадкової справи не видано.

09 листопада 2020 року до приватного нотаріуса Поліщук О.В. звернулася ОСОБА_6 , діюча за довіреністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає: АДРЕСА_2 , посвідченою Посольством України у ФРН, м. Берлін, 16.09.2020 року, реєстр № 570/4-779-2020, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові її батька ОСОБА_5 .

Приватний нотаріус Поліщук О.В. відмовляючи ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину, вказала, що ОСОБА_4 не були подані документи, які підтверджують прийняття нею спадщини у встановлений законом строк та спосіб.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 , її представник Крицина Ю.О. вказала, що причинами пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини стало те, що позивач тривалий час, понад десять років, постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина, з батьком не перебувала у тісних дружніх стосунках. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою оскільки не знала про смерть батька.

Окрім того, щодо поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини вказала поширення коронавірусної хвороби на території України, Німеччини та інших країн світу.

Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, визнав вищезазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а позовні вимоги обґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 01.06.2022 справа № 148/1805/20, від 12.04.2021 справа № 589/1863/13-ц, від 21.04.2022 справа № 296/12109/18 Верховний Суд вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які надані Верховним Судом України в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Враховуючи зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає, що необізнаність позивача про смерть батька, проживання у ФРН на протязі тривалого часу не є поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини в розумінні закону, тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька є помилковим.

Доводи позивача про те, що в період строку передбаченого для прийняття спадщини на території України та Німеччини діяли карантинні обмеження у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 стверджує про те, що не знала про смерть батька у звязку з чим не вчиняла дій по прийняттю спадщини.

Оскільки вона не вчиняла таких дій, то і карантинні обмеження не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Окрім цього, для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 709/769/19 (провадження № 61-13720св20).

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн., який підлягає стягненню на її користь з позивача ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Старостіна Ярослава Ігоровича задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поліщук Олена Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль