Справа № 472/119/22
Провадження №2/472/122/22
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
30 травня 2022 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Камашевої Т.В.,
представника позивача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів споживачу у розмірі вартості повернутого товару,
15 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів споживачу у розмірі вартості повернутого товару.
Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, а судове засідання призначено на 27 квітня 2022 року на 09.30 годину.
Судове засідання 27 квітня 2022 року було відкладено на 30 травня 2022 року на 14.00 годину в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2
30 травня 2022 року до суду від представника позивача - адвоката Губської Ю.О. надійшла заява про відмову від позову та стягнення понесених позивачем витрат з відповідача, в якій представник позивача просила суд прийняти відмову позивача від позову в зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача відповідачем після пред`явлення позову, та закрити провадження в справі. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України просила суд стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак забезпечила участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Губської Ю.О., яка підтримала подану нею заяву про відмову від позову та стягнення понесених позивачем витрат з відповідача. Зокрема зазначила, що відповідачем добровільно задоволено позовні вимоги та сплачено 3300 гривень - грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України просила суд стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується телефонорамими та електронними листами.
Заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача - адвоката Губської Ю.О., суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 добровільно задовільнила позовні вимоги позивача та сплатила 3300 гривень - грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару, що підтверджується банківською квитанцією від 28.05.2022 року.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Губську Ю.О. відмовилася від позовних вимог, наслідки закриття провадження представнику позивача судом роз`яснені та зрозумілі, то суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача - адвоката Губської Ю.О., прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом повернення грошових коштів споживачу у розмірі вартості повернутого товару у зв`язку з задоволенням відповідачкою позовних вимог позивача після пред`явлення позову до суду та закрити провадження у справі.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
В своїй заяві представник позивача просила суд стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України.
Ч.3 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоводення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц зазначив, що правовий аналіз ч.3 ст.142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.
В даній справі позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а тому має право просити суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатми розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Розмір витрат на правничу допомогу в даній справі підтверджується договором №34/21 про надання правничої допомоги від 22.12.2021 року (а.с. 35-37), детальним описом робіт від 31.01.2022 року (а.с. 38), актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.01.2022 року (а.с. 39), відповідно до яких представником позивача виконана наступна робота: співбесіда з клієнтом - 250 грн., вивчення наданих клієнтом документів та узгодження правової позиції - 250 грн., підготовка та направлення вимоги про повернення грошових коштів - 250 грн., складання позовної заяви - 750 грн., та квитанцією до прибуткового касового ордеру №34/21 від 22.12.2021 року (а.с. 34) підтверджується сплата позивачем ОСОБА_1 1500 грн. витрат на правову допомогу.
А тому за таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 137, 142, 255, 259, 260 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача - адвоката Губської Ю.О. про відмову від позову та стягнення понесених позивачем витрат з відповідача, - задовольнити.
Провадження у цивільній справі №472/119/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів споживачу у розмірі вартості повернутого товару, - закрити в зв`язку з відмовою позивача від позову.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13 червня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко