Номер провадження: 22-ц/813/3074/22
Справа № 522/8690/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Цюри Т.В., Сегеди С.М.

За участю секретаря - Шлапак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), ПАТ « Дельта Банк»

-про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст заявлених вимог

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду та просила :

-скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47915716 від 03.07.2015 року державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції та зняти арешт з майна , яке їй належить;

- скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 52544682 від 04.10.2016 року державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції та зняти арешт з майна , яке їй належить.

Зазначає, що виконавче провадження№ 47915716 ,в рамках якого було прийнято постанову про накладення арешту та заборону його відчуження,завершено ще 29.06.2016 року-виконавчий лист повернуто стягувачу, виконавче провадження № 52544682, завершено ще 22.12.2016 року-виконавчий лист повернуто також стягувачу.

Посилаючись на те, що з моменту завершення виконавчих дій про стягнення з неї на користь ПАТ «Дельта Банк» минуло більше 3-х років та строк на повернення виконавчого листа для виконання сплинув, просила задовольнити заявлені вимоги так як порушено її право власності на майно.

Відзив на позовну заяву не надійшов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. одеси від 11 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року, про стягнення кредитної заборгованості ,не виконано.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник позивачки адвокат В.П.Дмитрієв просить скасвати рішення суду та прийняти постанову про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на порушення принципу диспозитивності під час розгляду справи та на те, що постанови державного виконавця порушують право власності ОСОБА_1 щодо розпорядження майном та на сплив строку виконання судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду спави сповіщені належним чином.

В заяві представник позивача просить справу слухати за його відсутністю.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 182839,60 грн. та судовий збір у розмірі 914,2 грн. з кожної.Рішення Приморського районного суду міста Одеси набрало законної сили та були видані виконавчі документи по справі № 522/6212/14-ц, які отримано представником 15.01.2015 року про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка.

З листа головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецул В.А. від 30.03.2020/24161, вбачається, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження:

-№ 38048007 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5234/11 від 13.03.2013. виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АБ "Український комунальний банк" у розмірі 2003,83 гри, яке 27.06.2014 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу, № 39744049 по примусовому виконанню постанови №399 від 22.07.2013 року яку видало УПФУ в Приморському районі про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь УПФУ у Приморському p-ні. м. Одеса у розмірі 816 грн, яке 20.12.2013 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу.

-№ 47915716 по примусовому виконанню виконавчого листа № 522/6212/14-ц від 15.01.2015 року виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк", у розмірі 183753,80 грн., яке 29.06.2016 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувану. Одночасно повідомлялось, що в рамках вищезазначеного виконавчого провадження 03.07.2015 року, державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника.

Водночас, згідно відповіді в.о. начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шуляченко М.Б. № 29248 від 18.05.2020 року, 04.10.2016 року, головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (на даний час Другий Приморський відділ державної виконавчої служби місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 (на даний час звільнений з органів державної виконавчої служби) винесена постанова № 52544682 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчий лист № 522/6212/14-ц від 15.01.2015 Приморського районного суду м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь AT Дельта Банк (МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 182839,60 грн. та судовий збір у розмірі 914,2 грн. з кожної. Цією же датою, винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі заяви стягувана. 22.12.2016 головним державним виконавцем відділу, Вельковим О.В винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 5 ч.1 ст.47 Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в наслідок не виконня судового рішення.

так як боржник не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України , оскільки арешт накладено на майно ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) та в постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 провадження № 61-4726сво19

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційній суд,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Вячеслава Петровича - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ПАТ « Дельта Банк» про зняття арешту з майна - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Т.В.Цюра

С.М.Сегеда