Провадження № 22-ц/824/2388/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Спіка» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Спіка», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна про скасування державної реєстрації та визнання майнового права та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Закритого акціонерного товариства «Спіка», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна про скасування державної реєстрації та визнання майнового права,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ЗАТ «Спіка» до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. про стягнення витрат на оплату орендної плати, визнання такими, що не мають чинності Додаткові угоди, зобов`язання привести приміщення до первісного стану.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року було відмовлено в прийнятті цього зустрічного позову ЗАТ «Спіка».

У серпня 2021 року ЗАТ «Спіка» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про прийняття до спільного розгляду цієї зустрічної позовної вимоги ЗАТ «Спіка» щодо розірвання Договору купівлі-продажу вбудованих приміщень об`єкту незавершеного будівництва, який засвідчений приватним нотаріусом Морозовою С.В. 31 грудня 2003 року за №14684 в частині ОСОБА_2 з усіма правами та обов`язками.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року у задоволенні заяви ЗАТ «Спіка» про ухвалення такого додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, директор ЗАТ «Спіка» подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зустрічної позовної заяви в частині розірвання договору.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічного позову не було надано належної оцінки позовній вимозі №3 зустрічної позовної заяви ЗАТ «Спіка», що й стало підставою для звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку розгляд справи ще не закінчено, рішення по справі не постановлено, а тому нормами ЦПК України не передбачено ухвалення додаткового рішення у випадку постановлення судом ухвали.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Спіка», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та визнання майнового права та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ЗАТ «Спіка», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. про скасування державної реєстрації та визнання майнового права, поданий у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Спіка», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. про скасування державної реєстрації та визнання майнового права.

У липні 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ЗАТ «Спіка» до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. про стягнення витрат на оплату орендної плати, визнання такими, що не мають чинності Додаткові угоди, зобов`язання привести приміщення до первісного стану.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року було відмовлено в прийнятті зустрічного позову ЗАТ «Спіка». Дана ухвала сторонами не оскаржувалася.

У серпня 2021 року ЗАТ «Спіка» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної вимоги ЗАТ «Спіка» щодо розірвання Договору купівлі-продажу вбудованих приміщень об`єкту незавершеного будівництва, який засвідчений приватним нотаріусом Морозовою С.В. 31 грудня 2003 року за №14684 в частині ОСОБА_2 з усіма правами та обов`язками.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Аналіз положення ст. 270 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалене судом лише після ухвалення рішення яким закінчено розгляд справи по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що в даному випадку розгляд справи не закінчено, рішення по справі не постановлено, а тому нормами ЦПК України не передбачено ухвалення додаткового рішення у випадку постановлення судом ухвали.

Доводи апеляційної скарги про те, що директор ЗАТ «Спіка» у заяві про ухвалення додаткового рішення просив вирішити питання щодо зустрічної позовної вимоги про розірвання договору, яка не була вирішена ухвалою від 21 липня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічного позову, оцінюються колегією суддів критично, оскільки вони не впливають на законність та обґрунтованість висновків місцевого суду про те, що ухвалення додаткового рішення можливе тільки після ухвалення рішення по суті справи.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що процесуальним законом визначено уніфікований, єдиний підхід при застосуванні наслідків подання позовної заяви (як первісної, так і зустрічної), яка подана без додержання вимог, що визначені ЦПК України. Таким чином існує необхідність і у застосуванні єдиного підходу при реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви (як первісної, так і зустрічної).

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 01 листопада 2021 року по справі №333/6667/20.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Спіка» залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до вимог статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий: Судді: