Справа № 939/241/22
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2022 рокусмт Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Котлубовської Ірини Валеріївни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через представника адвоката Котлубовську І.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування удаваними правочинами, визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя. Позов мотивований тим, що з 25 липня 2009 року позивач та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. У жовтні 2020 року між ними було фактично припинено спільне проживання та шлюбні відносини, ОСОБА_2 було ініційовано розірвання шлюбу у судовому порядку. У період перебування у шлюбі 22 січня 2011 року відповідачем ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя придбано у відповідача ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1252 га з кадастровим номером :02:029:0009 та частину будинку площею 146,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У процесі спроб мирно врегулювати спір, позивачу стало відомо, що за наслідком придбання вказаного нерухомого майна, відповідачами було укладено не договори купівлі-продажу, а договори дарування. Позивачем, при перевірці документів, які залишив ОСОБА_2 після припинення спільного проживання, було виявлено копії договорів дарування від 22 січня 2011 року та оригінал розписки відповідача ОСОБА_3 , з якої вбачається отримання останньою від відповідача ОСОБА_2 повного розрахунку за придбання вказаного нерухомого майна. Відповідачі не є родичами та не були знайомі до моменту укладення спірних договорів, що свідчить про відсутність намірів у відповідача ОСОБА_3 для безоплатного передання нерухомості у власність відповідача ОСОБА_2 . Позивач вважає договори дарування від 22 січня 2011 року удаваними правочинами, що приховують інші правочини, а саме договори купівлі-продажу. Враховуючи наведене, просила визнати договори дарування земельної ділянки та частки житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчені 22 січня 2011 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А. за реєстровими № 92, 93, договорами купівлі-продажу; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна.

Одночасно позивачем, через представника адвоката Котлубовську І.В., було подано заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку та Ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом, предметом якого є визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, а саме: земельної ділянки та Ѕ частки житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладених 22 січня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчених приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А., зареєстрованих у реєстрі за № 92 і № 93, посилаючись на те, що дані договори є удаваними, що приховують інші правочини, а саме договори купівлі-продажу. Вказане порушує право позивача на частку у спільному майні подружжя.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення поданого позову, про які він просить, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог представника позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача та предметом позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи, слід дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позову на користь позивача та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обраний представником позивача вид забезпечення позову є співмірним до заявлених позовних вимог.

Розглянувши заяву представника позивача, враховуючи предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача.

Дане забезпечення позову є тимчасовим заходом, прав власника зазначеного нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 щодо володіння і користування вказаним майном не порушує, а лише тимчасово обмежує його право щодо розпорядження цим нерухомим майном.

За таких обставин, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Котлубовської Ірини Валеріївни про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку та Ѕ частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Найменування сторін:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 08 лютого 2022 року.

Суддя М. Герасименко