Справа № 510/356/22
Провадження № 2/510/828/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, розмір аліментів не оспорював, надав письмові пояснення з приводу пред`явленого позову (факт ненадання матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку спростовує, надав банківську довідку про перерахування коштів на утримання сина), просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні без його участі.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_4 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.01.2022р.; довідка АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування грошей із карткового рахунку.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходів з відповідача ОСОБА_2 , із яким вона розлучена і який є батьком дитини, зазначивши, що після розпаду сім`ї сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально сина забезпечує в добровільному порядку, оскільки згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. Позивачка бажає закріпити аліментний обов`язок відповідача юридично. В даний час син знаходиться на спільному утриманні батьків, мешкає разом із позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина надає, в даний час у позивачки виникла необхідність у стягненні її у примусовому порядку. Позивачка займається вихованням дитини, її утриманням, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач працює військовослужбовцем, отримує заробітну плату, позивачка працює також, але офіційно, як працівник, не оформлена.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак, позивачка вважає її недостатньою і бажає закріпити аліментний обов`язок батька сина в юридичному порядку.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачена можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, приймає участь в утриманні своєї дитини, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про розмір сплати аліментів на утримання дитини відсутня і їх добровільний розмір позивачкою оспорюється, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Згідно із ч. 3 статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 29 березня 2022 року.

Крім того, в порядку ст. 141 ЦК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2022р. до 26.09.2037р., тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК