ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/773/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/2566/21 Категорія: 304090000 Ігнатенко Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач керівник філіалу Смілянського відділення № 3276 ДПАТ «Ощадбанк» Голуб Тетяна Сергіївна;

третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Керівника філіалу Смілянського відділення №3276 ДПАТ "Ощадбанк" Голуб Т.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є вкладником АТ «Ощадбанк» та має вклад на ощадній книжці № НОМЕР_1 у відділенні № 100023/0391 (раніше відділення № 3276). Його вклад на рахунку № НОМЕР_1 становить 30418950 гривень 00 копійок.

07 травня 2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до керівника вказаного відділення ОСОБА_2 з вимогою видати йому з зазначеного рахунку частину грошових коштів, а в разі неможливості виконати його вимоги надати письмову відповідь з роз`ясненням причини відмови та надати детальну інформацію про рух коштів на його рахунку з 01 січня 1996 року по день звернення. Вказана заява надіслана засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу відділення банку. Відповідач отримала даний лист особисто.

Станом на день подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вимоги позивача не виконані.

Керівник відділення № 10023/0391 АТ «Ощадбанк» Голуб Т.С., отримавши лист позивача, не надає відповіді на нього, мотивуючи тим, що передала його до регіонального управління АТ «Ощадбанк» м. Черкаси, але як повідомили позивачу в регіональному управлінні вони такого листа не отримували.

На думку позивача, відповідач, користуючись своїм службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе чи фізичних або юридичної особи викрала належні позивачу кошти в сумі 30000000 гривень.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати дії керівника філіалу Смілянського відділення № 3276 ДПАТ «Ощадбанк» Голуб Т.С., яка відмовила вкладнику ОСОБА_1 у видачі частини його вкладу у розмірі 100000 гривень 00 копійок на першу вимогу незаконними; зобов`язати керівника філіалу Смілянського відділення № 3276 ДПАТ «Ощадбанк» Голуб Т.С. видати вкладнику ОСОБА_1 нову ощадну книжку по рахунку № НОМЕР_1 ; зобов`язати керівника філіалу Смілянського відділення №3276 ДПАТ «Ощадбанк» Голуб Т.С. надати до суду докази перерахування вкладником ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти на суму 30000000 гривень 00 копійок.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним та в жодному разі не призведе до відновлення його порушеного права, як на цьому наполягає позивач, оскільки визнання дій відповідача незаконними, не зобов`язує останнього вчиняти будь-які дії на користь позивача, у даному випадку видати вклад.

Крім того, позивач з заявою або іншим документом, в якому просив керівника філіалу Смілянського відділення №3276 ДПАТ «Ощадбанк» Голуб Т.С. видати йому, як вкладнику, нову ощадну книжку по рахунку № НОМЕР_1 , а також докази перерахування ним, як вкладником на рахунок № НОМЕР_1 грошових коштів на суму 30000000 гривень 00 копійок, не звертався та такі його вимоги не були предметом розгляду та відмови відповідачем.

ОСОБА_1 не доведено порушення або оспорювання його права відповідачем в частині вимог щодо зобов`язання відповідача видати йому, як вкладнику, нову ощадну книжку по рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача надати до суду докази перерахування ним, як вкладником, на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти на суму 30000000 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято на підставі не повністю досліджених доказів, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

В апеляційній скарзі, крім обставин, зазначених у позовній заяві, вказує, що на день винесення рішення відповідь на свою заяву ним так і не була отримана, а у видачі частини вкладу позивачу відмовлено.

Скаржник зазначає, що у своєму поясненні третя особа фактично відвертає увагу судді від предмету спору та надає пояснення що не відносяться до нього, посилаючись на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2010 року по справі № 2-4906/10 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області по справі № 22ц-1870/2011 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» про повернення банківського вкладу.

Вважає, що зазначені рішення не можливо застосовувати як аналогію до даного спору, оскільки даний позов містить інший предмет та підстави позову.

На думку апелянта, у поясненні, яке наявне в матеріалах справи, третя особа погоджується, що 09 вересня 1996 року відбулося зарахування грошових коштів на розрахункову книжку-рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 у банку «Ощадбанк» відділення № 3276 в м. Сміла в розмірі 30000000, але безпідставно наголошує, що зарахування було в українських карбованцях, при цьому не надає доказів щодо способу зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 : у готівковому або безготівковому порядку.

Вказує, що поповнення банківського рахунку апелянта вкладу № НОМЕР_1 з кінця 1994 року до 09 вересня 1996 року здійснювалося також і за рахунок коштів від підприємницької діяльності у безготівковому порядку з рахунку малого підприємства «Вітязь», одноособовим власником і директором якого був ОСОБА_1 .

Зауважує, що з 02 вересня 1996 року касові журнали в банках ведуться тільки в гривнях.

Однак третьою особою в поясненнях не згадується про платіжне доручення № 9 від 09 вересня 1996 року, згідно якого ПМП «Вітязь» в особі директора ОСОБА_1 перерахувало з рахунку № НОМЕР_2 АК АПБ «Україна» грошові кошти в розмірі 30000000 грн. 00 коп. на розрахункову ощадну книжку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 у банк одержувача тоді ще ВАТ «Ощадбанк».

Представником АТ «Державний ощадний банк України» - адвокатом Калюжним Сергієм Сергійовичем подано до Черкаського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року залишити без змін.

У відзиві вказує, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що сприяло повному з`ясуванню судом обставин, які мали значення для справи.

Щодо надання відповіді на звернення позивача від 08 травня 2021 року зазначив, що відповідь на звернення була надіслана ОСОБА_1 , однак лист повернувся до відправника в зв`язку із закінченням терміну зберігання, про що було зазначено в судовому засіданні.

Вказує, що в картці особового рахунку ф.№1 та в ощадкнижці відсутні будь-які записи, що підтверджують проведення операції по зарахуванню коштів в гривні, твердження ОСОБА_1 , що кошти в сумі 30418950,00 грн. наявні на рахунку не відповідає дійсності.

Станом на 01 вересня 1996 року залишок коштів на рахунку складав 399000,00 карбованців. Починаючи з 02 вересня 1996 року у відповідності до Указу Президента України від 25 серпня 1996 року № 762 «Про грошову реформу в Україні» в державі проведено грошову реформу та введено в обіг національну валюту України гривню та її соту частину копійку. Зазначеним Указом було встановлено й обмінний курс, відповідно до якого підлягали обміну українські карбованці на гривню (100000 карбованців на 1 гривню).

У відповідності до встановленого Указом обмінного курсу банком було здійснено переоцінку вкладу ОСОБА_1 на рахунку № НОМЕР_3 і станом на 02 вересня 1996 року залишок по рахунку становив 3,99 грн.

Зазначає, що 09 вересня 1996 року на рахунок ОСОБА_1 відбулось зарахування коштів в сумі 30000000,00 українських карбованців і після проведення обмінної операції залишок по рахунку № НОМЕР_3 станом на 09 вересня 1996 року становив 303,99 грн. Указана операція була відображена як в картці особового рахунку ф.№1, так і в ощадній книжці вкладника. Протягом вересня 1996 року кошти вкладником були зняті.

Вважає, що ОСОБА_1 був цілком обізнаний про наявність залишку коштів на рахунку, адже при проведенні видаткових операцій по рахунку вкладника контролер-касир записує в ощадкнижку дату операції, суму, що видається та залишок вкладу.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши ОСОБА_1 , який з`явився в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Інші учасники справи,належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що відповідно до статті 372 ЦПК не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 має вкладений рахунок до запитання № НОМЕР_1 , який відкритий 10 березня 1986 року в філії Смілянське відділення АТ «Ощадбанк» № 3276, що є відокремленим підрозділом АТ «Ощадбанк».

Керівником філії Смілянське відділення АТ «Ощадбанк» №3276 є відповідач ОСОБА_2

08 травня 2021 року ОСОБА_1 складено заяву, яка адресована керівнику філіала Смілянського відділу № 3276 Державного ПАТ «Ощадбанк» Голуб Тетяні Сергіївні (а.с. 5).

У даній заяві ОСОБА_1 просив: 1. Невідкладно (в триденний термін) розглянути його заяву та надати письмову відповідь; 2. Видати йому з його рахунку № НОМЕР_1 з депозитного вкладу частину заощаджень в сумі 100000 гривень 00 копійок; 3. В разі неможливості виконати його прохання про видачу коштів, надати йому детальну інформацію щодо руху коштів на рахунку № НОМЕР_1 починаючи з 01 січня 1996 року по день надання відповіді на дане звернення (а.с.5 зворот).

Вищевказана заява була направлена на адресу керівника філіала Смілянського відділу № 3276 Державного ПАТ «Ощадбанк» Голуб Т.С. поштовим зв`язком з повідомленням про вручення поштового відправлення та особисто отримана відповідачем 11 травня 2021 року (а.с. 4).

Однак, як стверджує позивач ОСОБА_1 та це не заперечують відповідач і третя особа, відповідь на його вищевказану заяву відповідачем не надано, а у видачі йому частини його вкладу в розмірі 100000 гривень 00 копійок на першу вимогу, відмовлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , дійшов правильних висновків щодо того, що позивачем не надано суду жодних доказів наявності станом на день звернення до відповідача з вищевказаною заявою на вкладному рахунку до запитання № 66102 коштів, які останній просив йому видати.

Місцевим судом в оскаржуваному рішенні вірно зазначено, що доводи ОСОБА_1 про те, що його вклад на рахунку № НОМЕР_1 становить 30418950 гривень 00 копійок, жодним належним та допустимим доказом не підтверджується та у повній мірі спростовується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2010 року у справі № 2-4906/10 та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2011 року у справі № 22ц-1870/2011 (а.с. 76-78, 79-80).

Крім того, місцевим судом вірно зазначено, що позивач із заявою щодо видачі йому, як вкладнику, нової ощадної книжки по рахунку № НОМЕР_1 до відповідача не звертався, доказів перерахування ним, як вкладником на указаний рахунок грошових коштів на суму 30000000,00 гривень не надав.

Колегія суддів вважає, що такі вимоги позивача не були предметом розгляду та відмови відповідачем, тому звернення до суду за захистом порушених прав є передчасним.

При цьому, ОСОБА_1 , у позовній заяві не виклав обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а також не навів жодних підстав для видачі нової ощадної книжки та надання йому доказів перерахунку вказаних коштів саме відповідачем.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушення або оспорювання його права відповідачем в частині вимог щодо зобов`язання відповідача видати йому, як вкладнику, нову ощадну книжку по рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача надати до суду докази перерахування ним, як вкладником, на рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти на суму 30000000 гривень 00 копійок, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що дана вимога до задоволення не підлягає.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20 зазначено, що відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі позивача.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишає без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Керівника філіалу Смілянського відділення №3276 ДПАТ "Ощадбанк" Голуб Т.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді

Повний текст постанови складений 20 червня 2022 року.