Справа № 211/8353/21
Провадження № 2-н/211/238/22
У Х В А Л А

іменем України

08 лютого 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Степана Тільги 73 « про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті внесків ( платежів) за управління багатоквартирним будинком , -

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Степана Тільги 73 « ( далі ОСББ ) звернулось до суду зі вказаною заявою. Просять стягнути з боржників заборгованість по оплаті внесків ( платежів) за управління багатоквартирним будинком за період з 01 12 2018 року по грудень 2021 року в розмірі 5121,05 грн. та судовий збір у розмірі 227,00 грн.

Із метою встановлення місця реєстрації боржників у справі, відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, були зроблені запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради.

За довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, боржники зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником заявлено вимогу про стягнення боргу що утворилася за період з 01 12 2018 року по грудень 2021 року, до суду з заявою звернулися 22 12 2021 року, тобто з порушенням строку позовної давності . Також, згідно інформації про стан особового рахунку сальдо початкове ( заборгованість ) на грудень 2018 року складає 2215,17 грн. , з врахуванням того, що в місяць нараховувалася сума до сплати у розмірі 134,40 грн. , сума в розмірі 2215,17 грн. явно нарахована не за один місяць ( грудень 2018 ) , що підтверджує, що заявник звернувся до суду з пропуском строку позовної давності .

З наведеного вбачається, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності, що також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд також звертає увагу, що у відповідності до ч.3 п.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В порушення вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додана копія договору, укладеного ОСББ з боржниками в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За приписами, що викладені у статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Співвласниками в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Представником заявника ОСББ не подано до суду належних і допустимих доказів того, що боржники є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Наявність реєстрації місця проживання у даному житловому приміщенні такого права не підтверджує.

Долучена до заяви довідка, що видана 06 12 2021 року та підписана головою та бухгалтером ОСББ , в якій зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири не є належним та допустимим доказом, оскільки голова та бухгалтер ОСББ не уповноважені, підтверджувати такі обставини, як право власності особи на нерухоме майно.

Виходячи з наведеного, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. За приписами ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 259, 260, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Степана Тільги 73 « про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті внесків ( платежів) за управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко