Справа № 263/1303/22
Провадження № 2-з/263/19/2022
УХВАЛА

04 лютого 2022 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Дрюченко А.К., розглянувши заяву адвоката Резніка Вадима Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся адвокат Резнік В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 4 закону України «Про судовий збір» ставка судового збору зокрема за подання заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з наданих матеріалів, на підтвердження звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 , долучено до заяви копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 .

У відповідності до вимог п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Оскільки позивач звернувся до суду з заявою не на захист своїх прав як учасника бойових дій, а для захисту своїх прав, що виникли з цивільних правовідносин, тому він не може скористатися вказаною пільгою щодо сплати судового збору, та повинен сплати судовий збір на загальних підставах.

Таким чином, за подання заяви про забезпечення позову заявнику необхідно сплатити збір, відповідно до ставок, визначених у Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до п.10 ст.153 суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що заявником до заявленого клопотання про забезпечення позову не додано квитанцію про сплату судового збору, суддя приходить до висновку, що вказану заяву необхідно повернути заявнику.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що дана ухвала не є перешкодою для подання в подальшому заявником належним чином оформленої заяви про забезпечення позову з відповідними належними додатками до суду, в провадженні якого перебуває цивільна справа.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Резніка Вадима Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя С.В.Кулик