Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/973/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності.

В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги. Згідно уточнених позовних вимог просить визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 2,48 га., розташовану на території колишньої Сасівської сільської ради, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю, серії IV-ЗК №035858 виданого 15.11.2002 року на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 06.11.2002 р. за №572, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №72 із вказаним власником ОСОБА_3 .

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мала Копаня, Виноградівського району помер прадід позивачки - ОСОБА_3 . Задовго до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабабуся ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 залишив заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Малокопанської сільської ради 14.07.2000 р., згідно якого, все майно з чого воно б не складалося, чи на яке за законом матиме право заповів своїй правнучці - позивачці ОСОБА_1 . Заповіт містить відмітку від 29.09.2008 р., що згідно даних Малокопанської сільської ради заповіт не змінено і не скасовано.

Після смерті ОСОБА_3 , на майно, що йому належало, відкрилася спадщина. В межах строку на прийняття спадщини, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 , позивачем було прийнято у відповідності до ст. 1268 ЦК України, так позивач постійно проживала разом із спадкодавцем.

Померлому ОСОБА_3 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 2,48 га., що розташована на території колишньої Сасівської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЗК №035858 виданого 15.11.2002 року.

Державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. позивачу видати свідоцтво про про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку немає можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Інші спадкоємці, до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 20.12.2021 р. житловий будинок, в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 .

Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 від 20.12.2021 р., технічного паспорта, виданих ФОП ОСОБА_7 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений (рік будівництва - 1955).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, загальною корисною площею 65,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 150343,00 грн.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 65,8 кв.м., в тому числі житлова площа - 41,3 кв.м.

На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок літ. А - цегла; Сарай літ. Б - цегла; Літня кухня літ. В - цегла; Гараж літ. Г - цегла; Вбиральня літ.Д - цегла; Свинарник літ. Е - цегла; Літня кухня літ. Ж - саман; Ворота №1- металеві; Огорожа №2 - металева.

У зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок та земельну ділянку, позивачці було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1 про день, час і місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер прадідо позивачки - ОСОБА_3 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2008 р. серії НОМЕР_1 (а.с.16). Ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабабуся ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . На момент смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

На випадок смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Малокопанської сільської ради 14.07.2000 р., згідно якого, все майно з чого воно б не складалося, чи на яке за законом матиме право заповів своїй правнучці ОСОБА_1 . Заповіт містить відмітку від 29.09.2008 р., що згідно даних Малокопанської сільської ради заповіт не змінено і не скасовано (а.с.20).

В ході судового розгляду підтверджено, що позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті заповідача. За змістом довідки, виданої старостою с.мала Копаня від 17.11.2021 № 369, ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день його смерті. (а.с.18-19).

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 ввійшло наступне майно:

- завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею - 65,8 кв.м., в тому числі житловою - 41,3 кв.м.

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 2,48 га., що розташована на території колишньої Сасівської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЗК №035858 виданого 15.11.2002 року на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 06.11.2002 р. за №572, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №72 із вказаним власником ОСОБА_3 .

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до нотаріуса, для подачі документів на оформлення спадщини.

Встановлено, що державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. відмовила позивачці у оформленні права на набуте шляхом спадкування майно через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на належне спадкодавцю майно (а.с.30).

Так, дійсно у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Тому, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавця, нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 20.12.2021 р. житловий будинок, в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 .

Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 від 20.12.2021 р., технічного паспорта, виданих ФОП ОСОБА_7 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений (рік будівництва - 1955).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, загальною корисною площею 65,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 150343,00 грн.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 65,8 кв.м., в тому числі житлова площа - 41,3 кв.м.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою - 41,3 кв.м.;

- земельну ділянку площею 2,48 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сасівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 20.06.2022 року. Повний текст рішення виготовлено 21.06.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо