Справа №443/1738/21
Провадження №2/443/233/22
РІШЕННЯ

іменем України

16 червня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань - Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якого входять, зокрема житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки, які належали померлій на підставі державних актів. До дня смерті і на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала сама по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 24.03.2000 року склала заповіт, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради, відповідно до якого остання заповіла позивачу житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки, які належали померлій на підставі державних актів. Зазначає, що після смерті бабусі, відповідач по справі ОСОБА_3 звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори, внаслідок чого була заведена спадкова справа. Стверджує, що не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі, оскільки не знав про те, що бабця склала на нього заповіт, так як всі документи знаходились у відповідачів. Крім того, після складання бабусею заповіту його ніхто про таке її волевиявлення не повідомляв та не надавав жодних документів, оскільки на той час він був ще малолітнім.

З метою отримання належної частки на спадкове майно позивач звернувся до Жидачівської державної нотаріальної контори, однак нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що позивач пропустив шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 04.02.2022 року в порядку витребування доказів вирішено зобов`язати Жидачівську державну нотаріальну контору в особі завідувача в строк до 18 лютого 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , і якщо так, то надати матеріали спадкової справи для огляду в судовому засіданні..

24.02.2022 року через канцелярію Жидачівського районного суду Львівської області завідувачем Жидачівської ДНК Матусеком В.В. надіслано оригінал спадкової справи №384/2014 від 11.09.2014 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 13.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак від представника позивача адвоката Трембецької О.М. надійшло клопотання, згідно якого просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позов визнає та просить його задоволити. Крім того просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву та клопотання про проведення судового засідання без її участі до суду не надходило. У зв`язку з цим, суд визнає неявку відповідача в судове засідання не поважною та вважає за можливе розглядати справу у її відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тейсарів Жидачівського району Львівської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 25.08.2014 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться в с.Тейсарів Вільховецької сільської ради, площею 0,6845 га, які належали померлій на праві приватної власності, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності Серії ІІ-ЛВ №024524 від 27.11.1998 року (а.с.9).

За життя 24.03.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Процан Г.А. та зареєстрований в реєстрі за №61 (а.с.7) за яким, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №024524 виданого Вільховецькою сільською радою від 27.11.1998 року за реєстром №211 та державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ №2288 виданого Жидачівською районною радою від 25.02.1999 року за реєстром №38 заповіла ОСОБА_1 .

Згідно довідки Жидачівської міської ради №500 від 29.10.2021 року, ОСОБА_4 була постійно прописана і проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборони та арешту на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 по даних виконкому немає. Заборони та арешту на земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №024524 виданого Вільховецькою сільською радою від 27.11.1998 року за реєстром №211 та Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ №2288 виданого Жидачівською районною радою від 25.02.1999 року по даних виконкому немає.

На день смерті та до дня смерті ОСОБА_4 в господарстві АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.8).

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого заведена спадкова справа №384/2014.

Як вбачаєсться із матеріалів спадкової справи №384/2014, за життя 24.03.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Процан Г.А. та зареєстрований в реєстрі за №60 (а.с.8 матеріалів спадкової справи) за яким житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 і автомобіль марка ВАЗ-03, номерний знак НОМЕР_2 , колір темно-зелений заповіла ОСОБА_3 .

20.01.2022 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.17 матеріалів спадкової справи).

Натомість ОСОБА_2 не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується матеріалами спадкової справи №384/2014.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою завідувача Жидачівського державного нотаріального конторою Матусеком В.В. №395/02-31 від 01.11.2021 року (а.с.10), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку, зокрема із тим, що він пропустив піврічний термін з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини в Жидачівську державну нотаріальну контору вчасно не звернувся.

Судом встановлено, що дійсно позивачем пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а тому він вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що про наявність заповіту після смерті ОСОБА_4 , йому стало відомо із довідки Жидачівської міської ради від 29.10.2021 року №500. Крім того, позивач зазначає, що на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем.

Наведені позивачем обставини ніким не заперечуються.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав за місцем відкриття спадщини, та оскільки про наявність заповіту на його користь останньому в межах строку визначеного для прийняття спадщини не було відомо, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Верховний суд у справі (ВС/КЦС,справа № 565/1145/17, 26.06.19) зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність позивача про наявність заповіту на його користь є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 3 (три) місяці з моменту вступу даного рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка