Справа № 194/464/22
Номер провадження № 2/194/326/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко Анатолія в інтересах держави Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко А. звернувся до суду в інтересах держави Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року (справа № 194/965/20), який набрав законної сили 28 серпня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. З отриманими тілесними ушкодженнями по вищевказаному кримінальному провадженню потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «Тернівська ЦМЛ» ТМР з 08 липня 2020 року по 04 серпня 2020 року та на його лікування витрачено 3645,12 грн. Позивач вказує, що приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 здійсненні внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 , тому між діями останнього та вказаними витратами є прямий причино-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Вказане призвело до необхідності звернення керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради до суду з даним позовом, оскільки у даному випадку звернення прокуратури до суду є єдиним ефективним способом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку стягнути на користь держави кошти, витрачені на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи ОСОБА_2 в розмірі 3645,12 грн.

Представник позивача - Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який представляє інтереси Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить його розписка, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області вказує, що у даному випадку звернення прокуратури до суду є єдиним ефективним способом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку стягнути на користь держави кошти, витрачені на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно відповіді директора КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради від 13 грудня 2021 року № 01-30/2089, на запит керівника Павлоградської окружної прокуратури від 09 грудня 2021 року № 04/63-5473ВИХ-21 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 3645,12 грн. (а.с. 25), вбачається, що КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради звернення до суду з позовом про відшкодування витрат за стаціонарне лікування ОСОБА_2 не здійснювалось. (а.с. 26).

Крім того, з листа КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради № 01-30/147 від 21 січня 2022 року вбачається, що КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради не заперечує проти звернення з відповідним позовом до суду і підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу без участі представника лікарні (а.с. 36).

Таким чином, при порушенні або наявності загрози інтересам держави бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, буде саме представництво інтересів держави органами прокуратури та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 у справі № 903/129/18.

З огляду на викладене, наявні підстави для представництва прокурором у суді інтересів держави, в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради.

Так, судом встановлено, що за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року (справа № 194/965/20), який набрав законної сили 28 серпня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_2 . Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений (а.с. 22-24).

Як вбачається з листа КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради від 03 вересня 2020 року, ОСОБА_2 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 08 липня 2020 року по 04 серпня 2020 року (а.с. 27).

Як вбачається з калькуляції на лікування ОСОБА_2 , наданої КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради, витрати на стаціонарне лікування у загальному хірургічно-гінікологічному відділенні КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради з 08 липня 2020 року по 04 серпня 2020 року, витрати становлять 3645,12 грн. (а.с. 28,29).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 545 від 16.07.1993 року.

Як передбачено вказаним вище Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Згідно з ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Відповідно до п.п. а п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать, зокрема видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У зв`язку з цим, неповернення затрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади.

З матеріалів справи встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення.

Оскільки витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 3645,12 грн. здійснені внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 та фактично останнім не відшкодовані, відповідач своїм правом подати відзив на позов для спростування вимог позивача не скористався, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 258-259, 263-265, 274, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко Анатолія в інтересах держави Тернівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради (юридична адреса: 51500, Дніпропетровська область м. Тернівка вул. Маяковського, 22, ), кошти в розмірі 3645 (три тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 12 коп., затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складений 21 червня 2022 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін