КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/5253/20 Головуючий у 1 інстанції: Кравчук Ю.В.
провадження №22-ц/824/5599/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року, виданого у цивільній справі №367/5253/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року, виданого у цивільній справі №367/5253/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Просила скасувати судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами та відмовити у видачі стягувачу - ОСОБА_1 судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 при подачі заяви про видачу судового наказу було приховано інформацію про наявність судового спору в тому ж суді, між тими ж сторонами та з тих же підстав, що розглядається в порядку позовного провадження. Зокрема, в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа №367/6621/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Також, ОСОБА_2 вказувала, що 05 вересня 2003 року був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_1 , який був розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2019 року.

Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають за однією адресою, але на різних поверхах будинку, окремо, спільного господарства не ведуть, з боржником ОСОБА_2 проживають діти, обов`язки по утриманню та догляду дітей виконує ОСОБА_2 самостійно в повному обсязі, стягувач ОСОБА_1 проживає разом зі своєю співмешканкою окремо (на окремому поверсі), участі в житті дітей не приймає, з дітьми не спілкується, не забезпечує їх, не утримує, зберігає продукти харчування в окремому закритому приміщенні, в окремому холодильнику, доступу до якого діти не мають.

Заявник зазначав, що підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами можуть бути істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення на час розгляду справи. Оскільки, на момент надходження до суду заяви про видачу судового наказу у суді знаходилася справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, підстави для видачі судового наказу, на переконання заявника, були відсутні.

Також, оскільки цивільно-процесуальне законодавство не передбачає судового розгляду заяв про видачу судового наказу та повідомлення сторін, про розгляд заяви про видачу судового наказу боржнику не було відомо.

Таким чином, на переконання заявника, обставини, на які вона посилається, є нововиявленими.

14 травня 2021 року стягувач ОСОБА_1 подав письмові пояснення на заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, в яких вказав, що повідомлена у заяві інформація не відповідає дійсності, так як після розірвання шлюбу діти проживають разом з ним у належному йому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, у даному будинку проживають його колишня дружина ОСОБА_2 , її мати ОСОБА_6 , а також стягувач зі своєю новою дружиною. Вказує, що ним як батьком та власником будинку створені всі необхідні житлово-побутові умови для належного та комфортного проживання, розвитку, навчання та відпочинку дітей.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 вказує про наявність підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року заяву задоволено.

Скасовано судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року, виданий у цивільній справі №367/5253/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , яким: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від 19.08.2020 року і до досягнення дітей повноліття, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 210 грн. 20 коп.

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Вказує, що на момент видачі судового наказу в провадженні Іртиського міського суду Київської області перебувала цивільна справа про стягнення аліментів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 у тієї ж самої судді, що свідчить про те, що заявнику ОСОБА_2 були відомі обставини щодо розгляду вищевказаного позову.

Крім того, вказує, що в позовні вимоги по даних справах не є тотожними, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, тому що після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з ним у належному йому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує у матеріалах справи копія довідки про зареєстрованих у житловому будинку.

Зазначає, що крім неповнолітніх дітей, в цьому будинку зареєстрована та залишилась надалі проживати ОСОБА_2 , її мати - ОСОБА_6 (яку безпідставно вселила ОСОБА_2 ) та він разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 . Після розірвання шлюбу він повністю фінансово утримує дітей, разом з дітьми мають спільний побут і ним, як батьком, та власником будинку, створені всі необхідні житлово-побутові умови для належного та комфортного проживання, розвитку, навчання та відпочинку його дітей.

Також вказує, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у зв`язку з тим, що вона та неповнолітні діти проживають начебто окремо (на другому поверсі) будинку, що не відповідає дійсності, і в той час вона не заперечує, що діти та вона дійсно проживають разом з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що інформація щодо існуючої цивільної справа №367/6621/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є безпідставною, а також зі сторони ОСОБА_2 відсутні докази того, що вона утримує неповнолітніх дітей. Таким чином, заявниця намагається будь-яким чином ввести суд в оману, подаючи до суду безпідставні позовні заяви, в тому числі позовну заяву про стягнення аліментів.

За таких обставин, на які посилається представник заявника, вони не можуть бути підставою для скасування судового наказу у порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

Також звертає увагу апеляційного суду, що в матеріалах справи існує безліч наданих ним доказів, що підтверджують фінансове утримання неповнолітніх дітей (квитанції про сплату комунальних послуг, квитки на відпочинок, чеки на покупку продуктів харчування, одягу, фотокартки будинку, що підтверджують комфортні умови, в яких проживають діти, та інше).

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано надані ним докази на підтвердження того, що колишня дружина після розлучення має до нього (апелянта) особисту неприязнь, систематично чинить домашнє насилля, при дітях цькує, влаштовує сварки та бійки, використовує лайливі слова, маніпулює думкою їхніх спільних дітей, ображає та залякує їх самогубством. З корисливих мотивів вона намагається будь-яким чином втягнути неповнолітніх дітей у ситуацію, що склалася. На доказ слів ОСОБА_1 у матеріалах справи міститься докази, а саме: копії чеків на продукти харчування/одяг/взуття, копії квитанцій про сплату комунальних послуг, відпочинку, гуртків, фото з дітьми, диск з аудіозаписами про недопустиме спілкування ОСОБА_2 , як матері, з дітьми.

ОСОБА_10 - представник ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, а також станом на момент розгляду заяви про видачу судового наказу у провадженні цього ж суду перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення від 19 серпня 2020 року і до повноліття дітей.

Встановлено, що 10 вересня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області у цивільній справі №367/5253/20 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від 19.08.2020 року і до досягнення дітей повноліття, стягнуто і ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 210,20 грн.

Допитані в судовому засіданні неповнолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що їх матеріальним забезпеченням та вихованням займається виключно мама - ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_2 надала докази щодо матеріального забезпечення нею неповнолітніх дітей.

Стягувач ОСОБА_1 надав докази щодо утримання ним будинку, в якому проживають неповнолітні діти,а також, на придбання продуктів харчування.

Відповідно до долучених до заяви копій ухвал Ірпінського міського суду Київської області 13 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі №367/6621/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а 16 квітня 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей для розгляду по суті на 09 липня 2020 року на 11 годину 20 хвилин.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалося учасниками справи, станом на момент видачі судового наказу від 10 вересня 2020 року, а також на момент розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, вказана цивільна справа №367/6621/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей Ірпінським міським судом Київської області не розглянута.

Судом встановлено, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (19 серпня 2020 року), а також станом на момент розгляду заяви у провадженні цього суду перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме, цивільна справа №367/6621/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає розгляд заяви про видачу судового наказу у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а судовий наказ про стягнення аліментів за заявою боржника скасуванню не підлягає (ч.1 ст.170 ЦПК України), суд першої інстанції вірно вважав, що зазначена заявницею обставина щодо існування на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, а також станом на момент розгляду заяви про видачу судового наказу, в провадженні цього ж суду справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є нововиявленою, у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

За п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу, а також станом на момент розгляду заяви про видачу судового наказу у провадженні цього ж суду перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вірно задовольнив заяву ОСОБА_2 та скасував судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року, виданий у цивільній справі №367/5253/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 та відмовив ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: