Дата документу 07.02.2022
ЄУ № 942/1235/21
Провадження №2/942/40/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

представника позивача адвоката Овчаренка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року представник позивача звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію (грошові кошти) в сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є спадкоємцем за законом після бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.08.2020 позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. До складу спадщини входить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 та недоотримана пенсія. 01.04.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак йому було відмовлено на підставі того, що у нотаріуса не достатньо документів для вчинення нотаріальної дії, а саме документів, які підтверджують відомості про те, що на час відкриття спадщини з нею ніхто більше не був зареєстрований за однією адресою або навпаки.

Представник позивача посилається на те, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , інші спадкоємці не виявили бажання спадкувати майно, тому позивач є єдиною особою, яка набула права власності на спадкове майно.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.10.2021.

12.10.2021 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 03.11.2021 у зв`язку з витребуванням доказів.

03.11.2021 підготовче судове засідання відкладено до 06.12.2021 у зв`язку з витребуванням доказів, продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів до 07.12.2021.

15.11.2021 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій представник позивача просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію (грошові кошти) в сумі 108936,90 грн.

06.12.2021 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.01.2022.

06.01.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Судове засідання призначено на 28.01.2022.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та підтверджує обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань, а також відзиву на позов не подавала.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 09.11.2006, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.02.1991, в якому в графі «Мати» зазначена « ОСОБА_3 » (мовою оригіналу), та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого « ОСОБА_3 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Мати» вказана « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 05.08.2020, слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 78 років в с-щі Ковпакове Антрацитівського району Луганської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 05.08.2020 складено відповідний актовий запис за № 222.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

Перевіряючи обставини справи щодо складу спадкового майна, суд виходить з такого.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВРТ №596232 від 12.07.2012, посвідченого державним нотаріусом Краснолуцької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1-1576, витягу про державну реєстрацію прав №35054296 від 03.08.2012, власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , зазначена ОСОБА_4 .

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.10.2021 за вих. №1200-0803-7/46849, ОСОБА_4 перебувала на обліку в управлінні ПФУ в м. Красний Луч Луганської області та отримувала пенсію за віком, за період з 01.08.2014 по 31.03.2020 ОСОБА_4 нараховані пенсійні виплати в сумі 108936,90 грн.

За змістом ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, суд встановив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , та недоотриманої пенсії (грошових коштів) з 01.08.2014 по 31.03.2020 у сумі 108936,90 грн.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61214888 від 06.08.2020 слідує, що 06.08.2020 приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Рибоваловою О.В. заведена спадкова справа №66229260 (номер у нотаріуса 41/2020) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61214807 від 06.08.2020 вбачається, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений Хрустальнинською державною нотаріальною конторою 16.07.2012, зареєстрований в реєстрі за №1-1597, який є чинним.

З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_4 слідує, що спадкоємці за заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталися.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦПК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Отже, оскільки спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_4 спадщину після неї не прийняли, право на спадкування за законом одержали особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Частинами першою та другою ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Суд встановив, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 у відповідності до ст. 1261 ЦК України є її донька ОСОБА_3 , яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, тобто не виявила бажання приймати спадщину після смерті матері.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

При цьому особливістю п`ятої черги є встановлення всередині її своєрідних «підчерг»: родичі подальших ступені споріднення закликаються до спадкування за відсутності родичів попередніх ступенів. При цьому наявність у таких родичів права на спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК не означає відсутність у них права на спадкування за ст. 1265 ЦК.

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення): правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення): двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Отже, суд встановив, що позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті його бабусі ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Суд встановив, що позивач спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 прийняв, подавши нотаріусу 06.08.2020, тобто у визначений законом строк, заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд встановив, що позивач 01.04.2021 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, постановою приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Рибовалової О.В. від 01.04.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмовляючи у вчиненні вказаної нотаріальної дії, приватний нотаріус посилалася на те, що неможливо встановити коло спадкоємців та спадкоємців, які постійно проживали зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210 затверджено Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі, який визначає процедуру реєстрації у Спадковому реєстрі спадкових справ заведених на підставі статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тобто, матеріалами справи доведено, що позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є онуком померлої ОСОБА_4 , тобто є спадкоємцем п`ятої черги, що підтверджується матеріалам спадкової справи, яка була заведена за його заявою, спадкоємці за заповітом та спадкоємці попередніх черг з аналогічними заявами не звертались, а тому шляхом прийняття спадщини позивач фактично придбав право власності на спадкове майно.

Як встановлено судом позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку з відсутністю документів, з яких можна встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, що і підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса.

Тобто, виникла ситуація, коли позивач фактично успадкував майно, належне померлій, проте немає можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували коло спадкоємців та спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем.

У ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказано, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території України.

За таких обставин, оскільки суд встановив, що після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді квартири та недоотриманої пенсії, а позивач як спадкоємець за законом, який прийняв зазначену спадщину, не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкодавець померла на тимчасово окупованій території України, і тому нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців та спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, враховуючи відсутність інших спадкоємців, а також інтереси позивача і те, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачами.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та на недоотриману ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсію (грошові кошти) у сумі 108936,90 грн (сто вісім тисяч дев`ятсот тридцять шість грн 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , 544,69 грн (п`ятсот сорок чотири грн 69 коп.) в рахунок відшкодування понесеного судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , 544,69 грн (п`ятсот сорок чотири грн 69 коп.) в рахунок відшкодування понесеного судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 09.11.2006, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: Овчаренко Євген Вікторович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ № 000255 від 30.08.2019, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВВ №1014127, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 13.11.1997, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 січня 2022 року.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 07 лютого 2022 року.

Суддя: В.В. Пронька