Справа №323/1379/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення річних та інфляційних втрат, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 9 081, 00 гр. 3% річних та 31 708, 11 гр. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому останній проти позову заперечував, посилаючись на те, що між сторонами не виникало цивільно-правових правовідносин.

Відносини між сторонами мають виключно публічно-правовоий характер, а тому до них не можуть бути застосовані положення Цивільного кодексу України щодо відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошових зобов`язань, передбачені ст. 625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким чинний Цивільний процесуальний кодекс викладено у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За змістом ст.19 ЦПК України при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є,по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа.

В свою чергу публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

За змістом ч. 3 ст. 11 та ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, тобто додатковим до основного та залежить від основного зобов`язання.

Тобто, вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Ураховуючи акцесорний характер визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року в справі № 520/17342/18, від 26 лютого 2020 року в справі № 461/2035/17, від 28 квітня 2020 року в справі № 607/15692/19.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача про стягнення річних та інфляційних втрат ґрунтуються на рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року, на виконання якого Міністерством оборони України позивачу була призначена та виплачена одноразова грошова допомога в зв`язку з встановленням групи інвалідності.

Тобто, вимоги позивача є похідними від вимог, розглянутих судом за правилами адміністративної юрисдикції.

Виходячи з викладеного вище, спір сторін не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення річних та інфляційних втрат закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.А. Шереметьєва