Ухвала

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 758/15508/18

провадження № 61-5067ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на наступне.

Заявникпорушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки копія ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року йому не надсилалась та отримана його представником - 23 травня 2022 року.

Проте, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень не можуть бути визнані поважними, оскільки приєднана до касаційної скарги копія клопотання ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , поданого до Подільського районного суду про вручення йому копії оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції від 03 лютого 2022 року із зазначенням представником отримання судового рішення 23 травня 2022 року не може бути визнана достатнім та належним доказом на підтвердження дати отримання оскарженого судового рішення та вказаних обставин з огляду на те, що не підтверджує в повній мірі порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України.

Разом із тим, не надано підтверджуючих документів про надання ОСОБА_1 повноважень на представництво його інтересів в суді ОСОБА_3 .

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що представник заявника копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримав лише 23 травня 2022 року однак достатніх та належних доказів, що підтверджують зазначені обставини не надано.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати належні та достатні докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а саме: документи про наявність повноважень представника ОСОБА_3 представляти інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції та докази порушення судом апеляційної інстанції, встановленого статтею 272 ЦПК України порядку вручення судового рішення(поштовий конверт, довідку суду, супровідний лист, листи-повернення поштової кореспонденції, тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров