Справа № 286/921/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2022 року заявниця ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася в суд із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, строком на шість місяців, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заборонити наближатися на відстань ближче 30 метрів до місця її проживання та проживання її дітей за адресою: АДРЕСА_1 , та переслідувати її у будь-який спосіб; заборонити вести листування з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; зобов`язати ОСОБА_2 проживати в квартирі батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 15.03.2012 року, проте сторони проживають спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 розпочав у всілякий спосіб погрожувати заявниці та двом неповнолітнім дітям, вчиняє домашнє насильство, пошкоджує майно, через це вона була змушена звернутися до відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвалою суду від 03.06.2022 року відкрито окреме провадження та призначено справу до розгляду на 07.06.2022 року.

В судовому засіданні 07.06.2022 року заявник вимоги та доводи заяви підтримала, просила її задоволити з мотивів, у ній наведених.

В судовому засіданні 07.06.2022 року заінтересована особа проти доводів заяви заперечив, просив залишити її без задоволення, мотивуючи тим, що заява необгрунтована і безпідставна. Квартира, про яку йдеться у заяві, є його власністю і в цій квартирі вони з заявницею і їх дітьми продовжують спільно проживати після розірвання шлюбу у 2012 році, тільки в різних кімнатах. Декілька днів тому заявниця без попереджень змінила замки в квартирі, не дає йому ключів, хоча обіцяла протилежне, і він не може потрапити в своє житло навіть щоб переодягнутися і взяти особисті речі.

В судовому засіданні 07.06.2022 року оголошувалася перерва до 10.06.2022 року.

Після перерви сторони, будучи належно повідомленими, в судове засідання 10.06.2022 року, та на інші визначені час і дату: 14.06.2022 року, 16.06.2022 року не прибули. Заявниця тричі подавала суду заяви, в яких просила перенести розгляд справи у зв`язку з переїздом за межі району, перебуванням за межами області за сімейними обставинами та хворобою бабусі похилого віку, або закрити справу без розгляду.

Проте в даному випадку неявка заявниці в судове засідання після перерви не перешкоджає завершенню розгляду справи та вирішенню заяви по суті, оскільки судом в судовому засіданні було роз`яснено заявниці її права, заслухано її пояснення по суті заяви та надано додаткову можливість подати докази у справі, яка залишена нею без реалізації. Тому, враховуючи, що висловлене заявницею в заяві від 14.06.2022 року альтернативне клопотання перенести розгляд справи або закрити справу без розгляду є юридично невизначеним, суд, виходячи із приписів норм ст.223 ЦПК України, відхиляє його і вирішує заяву про видачу обмежувального припису по суті за відсутності заявниці.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належно повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису.

Тому суд, заслухавши в судовому засіданні 07.06.2022 року пояснення учасників процесу по суті заяви та дослідивши докази у справі вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.03.2012 року № 2-1403/11 шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвано.

Від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12.04.2012 року у справі № 617/2976/12 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, починаючи з 21.02.2012 року і по 08.07.2024 року, тобто до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а з ІНФОРМАЦІЯ_5 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Факт звернення ОСОБА_1 до відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області щодо домашнього насильства підтверджуються копією рапорту старшого інспектора-чергового ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Турбал А.В., з якого вбачається, що 07.02.2022 року від заявниці ОСОБА_1 на службу «102» надійшло повідомлення/заява, яка зареєстрована в ЄО за № 884 від 07.02.2022 року, з приводу вчинення щодо неї чоловіком ОСОБА_2 домашнього насильства. Прибувши на місце за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було встановлено, що між заявницею ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 виникла суперечка, в ході якої останній ображав заявницю словами нецензурної лайки та не впускав у квартиру. В подальшому щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

З приводу діяння, вчиненого 07.02.2022 року, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.05.2022 року у справі № 286/346/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 цього Кодексу.

Щодо письмової заяви ОСОБА_1 від 03.06.2022 року, адресованої начальнику Овруцького відділу поліції, з приводу дій ОСОБА_2 (27.05.2022 року не впускав в квартиру, 01.06.2022 року перебував в нетверезому стані і нецензурно лаявся), то у матеріалах справи відсутні докази її фактичного подання відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, а відтак і докази реагування на заяву.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 07.02.2022 року вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , що підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2022 року. Належні докази інших випадків вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно заявниці та її звернення з цього приводу до органів національної поліції відсутні.

Крім того, з матеріалів справи та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 і заінтересована особа ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу у березні 2012 року вже понад десять років спільно проживають разом із своїми двома дітьми у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана ОСОБА_2 18.09.2007 року на підставі договору купівлі-продажу за згодою дружини ОСОБА_1 (про що зазначено в п.11 договору), тобто в шлюбі із заявницею, а отже є спільним майном подружжя та перебуває у спільній сумісній власності сторін, хоча право власності на неї офіційно зареєстровано тільки за ОСОБА_2 .

Проте заявниця у заяві про видачу обмежувального припису просить заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 30 метрів до місця її проживання та проживання їх дітей за цією адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , а також зобов`язати ОСОБА_2 проживати в квартирі батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто фактично заявниця бажає обмежити співвласнику право користування спільним майном, тимчасово виселивши ОСОБА_2 із спільного житла та вселивши його у житло інших осіб у неналежний правовий спосіб.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Відтак, оцінивши ризики від дій ОСОБА_2 та наслідки заходів, які просить застосувати до нього заявниця ОСОБА_1 , керуючись принципом верховенства права та дотримуючись справедливого балансу законних інтересів сторін, суд дійшов висновку про відмову у видачі обмежувального припису.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 16.06.2022 року.

Суддя: В. І. Вачко