ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2894/22 Справа № 423/2673/12 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку за правом спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року. ОСОБА_6 заповіт не залишав, а мати позивача ОСОБА_3 та брат позивача ОСОБА_5 є його єдиними спадкоємцями першої черги, але вони, як зазначав позивач, відмовилися від прийняття спадщини, оскільки мали бажання, щоб право власності на земельну ділянку було визнано за ОСОБА_2 . Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 . Листом Магдалинівської державної нотаріальної контори від 01 листопада 2012 року № 1452/02-14 йому відмовлено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заяву про відмову від прийняття спадщини згідно зі статтею 1270 ЦК України не подавали. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який не є учасником справи, не був залучений до участі у справі, просить заочне рішення суду від 10 грудня 2012 року скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить заочне рішення від 10 грудня 2012 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.116).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залучено до участі у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом ОСОБА_4 в якості правонаступника ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.146, 147).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 як правонаступника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1260 грн. (т.1 а.с.159-161).

Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У частині другій статті 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тлумачення частини другої статті 1272 ЦК України щодо кола спадкоємців, згода яких вимагається, включаються як спадкоємці, які своєчасно подали заяви про прийняття спадщини, так і спадкоємці, які вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до положень статті 1268 ЦК України. При цьому згода спадкоємців, які прийняли спадщину, повинна бути виражена у письмовій формі.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_6 є батьком позивача ОСОБА_2 та апелянта ОСОБА_1 (т.1 а.с. 5, 91).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (т.1 а.с. 6, 14).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398, власником земельної ділянки площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за життя був ОСОБА_6 (т.1 а.с. 7, 15).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року витребувано із Магдалинівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.122, 123).

Із копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадкова справа була заведена - 24 вересня 2010 року (т.2 а.с.128-158). Із заявою про прийняття спадщини 24 вересня 2010 року звернувся позивач ОСОБА_2 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 року у справі №2-325/10 за заявою ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було визначено ОСОБА_2 додатковий строк шість місяців після вступу рішення в законну силу, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до Магдалинівської державної нотаріальної контори (т.2 а.с.130).

24 вересня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.129).

ОСОБА_3 (дружина померлого) та ОСОБА_5 (син померлого ), які на час смерті ОСОБА_6 проживали разом з ним та були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або ж із заявами про відмову від спадщини не звернулися (т.2 а. с. 139).

Листом державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01 листопада 2012 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки інші спадкоємці в установлений законом строк не відмовилися від прийняття спадщини (т.2 а.с. 141).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла (т.1 а.с.57).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залучено до участі у справі ОСОБА_4 в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.146, 147).

02 березня 2020 року апелянт ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.137).

Постановою нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 березня 2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини ( т.2 а.с.137).

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори апелянт ОСОБА_1 звернувся - 02 березня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Встановлено, апелянт ОСОБА_1 , який є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся. До нотаріальної контори звернувся лише 02 березня 2020 року, а оскаржуване рішення суду у цій справі було ухвалено судом 10 грудня 2012 року, тобто до звернення апелянта з відповідною заявою до нотаріальної контори. ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживав.

Із відповідною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 до суду не звертався.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 спадщину після смерті батька у визначений законом строк не прийняв, додатковий строк для прийняття спадщини йому у встановленому законом порядку не було надано, а тому на теперішній час відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова