БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 496/3031/21
Провадження № 2/497/128/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15.06.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшен" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшен" (далі - ТОВ "Консалт Солюшен") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості у виді грошових коштів в розмірі 21325,68 доларів США, та судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничну допомогу та судового збору.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 14.08.2008р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ"Надра"), що є кредитором, - з одного боку, та відповідачем ОСОБА_1 , що є позичальником, - з іншого, - був укладений Кредитний договір №05/08/2008/840-К/526, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 132186,56доларів США строком на 240 місяців - з 14.08.2008р. до 11.08.2028р.

З метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, 14.08.2008року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки виступає земельна ділянка що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області - площею 0,10га з кадастровим номером :01:001:1401 і цільовим призначенням - для ведення садівництва.

У подальшому, у зв`язку з порушенням Позичальником вимог кредитного договору щодо погашення заборгованості, - кредитор - ВАТ КБ «Надра» скористався своїм правом і звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2014р. (справа №504/381/14-ц) встановлено факт порушення умов вищевказаного кредитного договору та задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра»: звернуто стягнення на предмет іпотеки за вищевказаним іпотечним договором від 14.08.2008р. - на вищезазначену земельну ділянку, - шляхом надання ПАТ КБ «Надра» права на укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, - на умовах та у порядку, що визначений ст.38 3У «Про іпотеку», за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета іпотеки, що встановлена іпотечним договором від 14.08.2008 року, - в розмірі 728110грн., або будь-якою іншою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час укладення правочину щодо відчуження вказаного предмету іпотеки. Також суд вирішив, що кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, - слід направити на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором - в розмірі 236952,04 доларів США, що по курсу НБУ станом на 08.10.2013р. становить 1893957,58грн.

Крім того, зазначається у позові, зазначеним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2014р. було встановлено розмір заборгованості за цим кредитним договором - 131049,60 доларів США, що еквівалентно 1047479,45грн.; розмір заборгованості за відсотками - 81463,44доларів США, що еквівалентно 651137,26грн.; розмір пені за прострочення сплати кредиту - 11220,34доларів США, що еквівалентно 89684,15грн.; та розмір штрафу - 13218,66 доларів США, що еквівалентно 10 656,72грн.

ПАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Консалт Солюшенс» права вимоги за вказаним Кредитним договором, у зв`язку з чим 16.03.2021р. ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області у справі (№504/381/14-ц) за позовом ПАТ "КБ Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - замінено сторону стягувана - ПАТ«КБ«НАДРА» - на її правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс», а, отже, ПАТ КБ «Надра» вибуло із правовідносин за вказаним кредитним договором та договором іпотеки.

Після ухвалення судом 30.07.2014р. вищевказаного рішення відповідач ОСОБА_1 жодним чином не вживала заходи для погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором, таким чином, - зазначене рішення суду не виконане, а тому, як зазначає представник позивача у позові, - відповідач зобов`язана сплатити позивачу 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 30.06.2018р. до 30.06.2020р. - в сумі 236952,04 доларів США.

Представник позивача, таким чином, вважає, що, оскільки відповідачем до цього часу здійснюється безпідставне користування грошовими коштами позивача, - порушуються права позивача в цій частині, тому позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Сторони у судове засідання не прибули, представник позивача надав суду заяву про розгляд позову за його відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 також була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання - судовою повісткою за адресою реєстрації та за адресою, вказаною в позові, про що в матеріалах справи є відповідні докази, проте будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування вищевикладеного суду не надала, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги задоволенню, але частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 14.08.2008р. між ВАТ КБ «Надра» (далі - Банк) та гр. ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №05/08/2008/840-К/526, за яким кредитор - Банк - надав позичальнику - відповідачці ОСОБА_1 кредит в розмірі 132186,56 доларів США строком на 240 місяців - з 14.08.2008 до 11.08.2028р. (а.с.5-9).

З метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, 14.08.2008року між Банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки виступає земельна ділянка що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області - площею 0,10га з кадастровим номером :01:001:1401 і цільовим призначенням - для ведення садівництва.

У подальшому, у зв`язку з порушенням відповідачкою вимог кредитного договору щодо погашення заборгованості, - кредитор - Банк скористався своїм правом і звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2014р. (справа №504/381/14-ц) встановлено факт порушення умов вищевказаного кредитного договору та задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра»: звернуто стягнення на предмет іпотеки за вищевказаним іпотечним договором від 14.08.2008р. - на вищезазначену земельну ділянку, - шляхом надання ПАТ КБ «Надра» права на укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, - на умовах та у порядку, що визначений ст.38 3У «Про іпотеку», за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета іпотеки, що встановлена іпотечним договором від 14.08.2008 року, - в розмірі 728110грн., або будь-якою іншою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час укладення правочину щодо відчуження вказаного предмету іпотеки. Також суд вирішив, що кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, - слід направити на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором - в розмірі 236952,04 доларів США, що по курсу НБУ станом на 08.10.2013р. становить 1893957,58грн.

Крім того, зазначається у позові, зазначеним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2014р. було встановлено розмір заборгованості за цим кредитним договором - 131049,60 доларів США, що еквівалентно 1047479,45грн.; розмір заборгованості за відсотками - 81463,44доларів США, що еквівалентно 651137,26грн.; розмір пені за прострочення сплати кредиту - 11220,34доларів США, що еквівалентно 89684,15грн.; та розмір штрафу - 13218,66 доларів США, що еквівалентно 10 656,72грн.

ПАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Консалт Солюшенс» права вимоги за вказаним Кредитним договором, у зв`язку з чим 16.03.2021р. ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області у справі (№504/381/14-ц) за позовом ПАТ "КБ Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - замінено сторону стягувана - ПАТ«КБ«НАДРА» - на її правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс», а, отже, ПАТ КБ «Надра» вибуло із правовідносин за вказаним кредитним договором та договором іпотеки.

Після ухвалення судом 30.07.2014р. вищевказаного рішення відповідач ОСОБА_1 жодним чином не вживала заходи для погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором, таким чином, - зазначене рішення суду не виконане, а тому, як зазначає представник позивача у позові, - відповідач зобов`язана сплатити позивачу 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 30.06.2018р. до 30.06.2020р. - в сумі 236952,04 доларів США.

Представник позивача, таким чином, вважає, що, оскільки відповідачем до цього часу здійснюється безпідставне користування грошовими коштами позивача, - порушуються права позивача в цій частині, тому позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

27.03.2020р. відбувся електронний аукціон №UA-EA-2020-03-05-000053-b, де, за лотом №GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05-000053-b. 24.04.2020р. між ПАТ «КБ Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL3N216954_nB_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за №125 (а.с.15-16), за умовами якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло права кредитора до ОСОБА_1 за договором кредиту №05/08/2008/840-К/526 від 14.08.2008р.

16.03.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області було постановлено ухвалу, якою замінено сторону стягувааа - ПАТ «КБ«НАДРА» її правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі №504/381/14-ц за позовом ПАТ "КБ"Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.30-31).

Таким чином, ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Консалт Солюшенс» права вимоги за Кредитним договором №05/08/2008/840-К/526 від 14.08.2008р., а отже ПАТ КБ «Надра» вибуло з правовідносин за вказаним кредитним договором та договором іпотеки.

На ьвердження доводів позову, після ухвалення рішення Комінтернівським районним судом Одеської області від 30.07.2014р., відповідачем ОСОБА_1 жодним чином не здійснювалося погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором , тому, оскільки, зазначене рішення суду не виконане, відповідач зобов`язана сплатити позивачу 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 30.06.2018р. до 30.06.2020р. - 9що становить в сумі 236952,04 долари США, крім того, відповідачем до цього часу, таким чином, здійснюється безпідставне користування грошовими коштами Позивача, чим порушуються його права.

Частиною 5 ст.11 ЦК України передбачено можливість виникнення грошового зобов`язання на підставі судового рішення. Відповідно до ч. ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст.524 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

При цьому, згідно правового висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Тобто, після закінчення строку дії кредитного договору або в разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у ст.625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Такого правового висновку дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.01.2019р. у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61-1625св18).

Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Така позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) та від 04.06.2019р. у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

З огляду на наведене, оскільки відповідач, на твердження позивача, порушив грошове зобов`язання, і це твердження ніким не спростоване, в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення передбачених положеннями ст. 625 ЦК України, суд доходить висновку про підставність вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача 236952,04 долара США.

Щодо вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» про стягнення з відповідача на користь позивача 20000грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд має зазначити про відсутність підстав для задоволення таких, виходячи з наступного.

За положеннями ч.1, п.1 ч.3 ст.133 та ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, - входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру серія ОД №653665, адвоката Демчука Я.В., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН №000076, - уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» у Болградському районному суді Одеської області.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку, розмір компенсації витрат на правничу допомогу складає 20000грн. Між тим, належних доказів на підтвердження понесених певних, остаточно визначених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), тощо, - позивачем до матеріалів позову не долучено.

Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в т.ч. з зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, або квитанції, що свідчить про оплату таких робіт - ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, і чи взагалі є такі витрати.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність обгрунтованих доказів на підставу відшкодування витрат позивачу на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вимог ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача в якості судових витрат сплачені позивачем 8693грн.30 коп. судового збору.

Керуючись ст.4,12,13,49,81,95,141,263-265,354 ЦПК України, ст.11,509,524,526,599, 611,625 ЦК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшен" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, місцезнаходження - м.Одеса, вул.Пушкінська,36, офіс 308), - грошову суму в розмірі 21325 (двадцять одна тисяча триста двадцять п`ять) доларів США 68 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (, місцезнаходження: м.Одеса, вул.Пушкінська,36, офіс 308), - судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 8693 (вісім тисяч шістсот дев`яносто три) гривні 30 копійок.

В іншій частині вимог - про стягнення решти коштів - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду.

Рішення суду може бути також оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили, а відповідачем - з моменту отримання ухвали суду про відмову у перегляді заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.06.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова