ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3200/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва

головуючого - судді Цимбал І.К.,

при секретарі Вербицькому В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позивачі звернулися до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Проте, постановою відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі від 13.10.2011 в рамках виконавчих проваджень №13019058, 13017436, 13018719, 13018836 на майно, що належить позивачам та майно спадкодавців накладено арешт. На даний час, виконавчі провадження завершені в зв`язку зі сплатою боргу, проте арешт з майна відповідачем знято не було. В зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушують їх права, як власників та останні не можуть оформити спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавців.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, в якій просили позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

21.01.2009 Дарницьким районним судом м. Києва винесено рішення, в якому вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Господар» заборгованість в розмірі 3192,26 грн., 51 грн. державного мита, 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення /а.с.65-66/.

На виконання рішення видано виконавчі листи.

27.05.2009 Постановами державного виконавця відкрито виконавчі провадження №13018836; №13018719; №13018618; 13017436 /а.с. 40-45/.

23.01.2012 Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №30777331 /а.с.50/.

13.10.2011 постановою державного виконавця на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт /а.с.39/.

25.03.202позивачі направили звернення до відповідача з проханням зняти арешт з нерухомого майна, оскільки виконавчі провадження завершено, а арешт який продовжує існувати порушує їх права, як власників /а.с. 56-56/.

22.07.2021 відповідачем направлено відповідь, що постановою державного виконавця від 25.11.2011 виконавчі листи повернути стягувачу та винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень /а.с. 59-60/.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач повинна оформити право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, що тягне за собою скасування арешту і здійснюється відповідним органом на підставі судового рішення, а тому в частині позовних вимог щодо внесення відповідних відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна про зняття арешту слід відмовити.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з майна- задовольнити частково.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 11716319 накладений постановою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві відповідно до постанови від 13.10.2011 у виконавчому провадженні №13019058.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 11716509 накладений постановою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві відповідно до постанови від 13.10.2011 у виконавчому провадженні №13017436 та арешт за реєстраційним номером обтяження 11716622 відповідно до постанови про арешт у виконавчому провадженні №13017436 від 13.10.2011.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер обтяження 11716785 накладений постановою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві відповідно до постанови від 13.10.2011 у виконавчому провадженні №13018719.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 11716437 накладений постановою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві відповідно до постанови від 13.10.2011 у виконавчому провадженні №13018836.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення виготовлене 12.01.2022.

Головуючий: