ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7676/21 Номер провадження 22-ц/814/1003/22Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Буряка Д.М., представників відповідача ГУ ДСНС України у Полтавській області - Мандриченко Л.Л., Сулим Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Буряка Дмитра Миколайовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Чуванової А.М., повний текст судового рішення виготовлено - 07 лютого 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, з урахуванням подальших уточнень, до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі - ГУ ДСНС України у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з лютого 2005 року по 12 липня 2021 року перебувала в трудових відносинах із відповідачем. Зокрема, відповідно до наказу УМНС України в Полтавській області від 08 лютого 2011 року №32о/с з 09 лютого 2011 року її призначено на посаду провідного фахівця сектору планування та аналітичного і документального забезпечення. На підставі наказу ГУ ДСНС України у Полтавській області від 12 липня 2021 року №122ос ОСОБА_1 звільнено з роботи відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штату працівників.

У свою чергу, ОСОБА_1 зазначила, що в день звільнення перебувала на лікарняному, а тому відповідач не мав права її звільняти.

Крім того, при звільненні їй не були запропоновані вакантні посади та не враховано, що вона є матір`ю трьох дітей і має чоловіка інваліда 2 групи, а також тривалий безперервний стаж роботи у структурі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДСНС України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки остання не довела факту порушення своїх трудових прав з боку роботодавця, а її звільнення відбулось із дотриманням норм чинного трудового законодавства.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Буряка Д.М подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги до ГУ ДСНС України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, зокрема те, що відповідачем не було враховано переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі; не доведено належним чином до її відома те, що раніше займана нею посада існувала і в новому штатному розписі, але стала атестованою.

Позиція інших учасників справи

05 травня 2022 року від ГУ ДСНС України у Полтавській області на адресу Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буряка Д.М., у якому просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законними, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , її представника - адвоката Буряка Д.М. та представника відповідача ГУ ДСНС України у Полтавській області - Мандриченко Л.Л., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з лютого 2005 року по 12 липня 2021 року ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ГУ ДСНС України у Полтавській області.

Відповідно до наказу УМНС України в Полтавській області від 08 лютого 2011 року №32 о/с, ОСОБА_1 з 09 лютого 2011 року призначено на посаду провідного фахівця сектору планування та аналітичного і документального забезпечення. що підтверджується даними трудової книжки (а.с.10 т.1).

29 березня 2021 року Державною службою України з надзвичайних ситуацій видано наказ №176 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у ГУ ДСНС України в Полтавській області», згідно якого ГУ ДСНС України у Полтавській області, що утримується на штаті №17/175 «Головне управління ДСНС України у Полтавській області», переведено на штат №17/194 «Головне управління ДСНС України у Полтавській області», місце дислокації - м. Полтава (а.с.18 т.1).

11 травня 2021 року ОСОБА_1 отримала попередження про наступне вивільнення на підставі наказу №176 ДСНС України від 29 березня 2021 року «Про здійснення організаційно-штатних заходів у ГУ ДСНС України в Полтавській області» (а.с.19, 143 т.1).

Згідно переліку посад, ОСОБА_1 пропонувалася для працевлаштування рівнозначна посада провідного фахівця відділу ресурсного забезпечення ГУ ДСНС України у Полтавській області: тарифний розряд 9; посадовий оклад 4619 грн. Інші вакантні посади, що заміщуються працівниками в штаті №17/175 ГУ ДСНС України у Полтавській області та відповідають кваліфікації, відсутні (а.с.20 т.1).

Відповідно до заяви від 01 червня 2021 року, ОСОБА_1 просила відповідача призначити її на посаду провідного фахівця відділу ресурсного забезпечення ГУ ДСНС України у Полтавській області. З умовами праці ознайомлена та згодна (т.1 а.с.148).

Однак, заявою від 02 червня 2021 року позивач відізвала вищезазначену заяву (а.с.149 т.1).

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Полтавській області від 12 липня 2021року №122ос, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного фахівця сектору планування, аналітичного та документального забезпечення ГУ ДСНС України у Полтавській області відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штату працівників (а.с.9 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що полягає у не доведенні факту порушення її трудових прав з боку роботодавця. Натомість, відповідачем було в повній мірі дотримано процедуру звільнення позивачки із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положення частини 5 статті 43 Конституції України гарантують громадянам захист від незаконного звільнення.

Статтею 5-1 КЗпП України встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пунктом 1 частини 1 та частини 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини 1 статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно з положеннями статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДСНС України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, у зв`язку з їх недоведеністю.

Так, зі змісту штатних розписів №17/175 та №17/194 ГУ ДСНС України у Полтавській області вбачається, що дійсно в ГУ ДСНС у Полтавській області відбулись зміни в організації виробництва і праці (а.с.95- 98, а.с.112-118 т.1).

Згідно зі штатним розписом №17/175 в ГУ ДСНС у Полтавській області, в секторі планування, аналітичного та документального забезпечення була одна посада провідного фахівця без спеціального звання.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593, служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Згідно зі штатним розкладом №17/194, в структурі ГУ ДСНС у Полтавській області, а саме в секторі планування, аналітичного та документального забезпечення, передбачено посаду провідного фахівця, який повинен мати спеціальне звання капітана служби цивільного захисту, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 обґрунтовано не була запропонована вказана посада, оскільки вона не є атестованою особою, а тому не відповідає новим кваліфікаційним вимогам, що висуваються до вказаної посади.

Разом з тим, від запропонованої відповідачем вакантної посади провідного фахівця відділу ресурсного забезпечення ГУ ДСНС України у Полтавській області ОСОБА_1 письмово відмовилась, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.19 на звороті т.1).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини, встановлені під час розгляду даної справи, переконливо свідчать про дотримання ГУ ДСНС у Полтавській області, як роботодавцем, приписів статей 5-1, 40 та ст.49-2 КЗпП України щодо забезпечення гарантованих ОСОБА_1 , як найманому працівнику, прав на сприяння у збереженні роботи та дотримання процедури звільнення, що у свою чергу, виключає підстави для визнання незаконним звільнення останньої з роботи.

Натомість твердження скаржника про те, що ГУ ДСНС у Полтавській області не було враховано її переважне право на залишення на роботі, зокрема наявність трьох дітей та чоловіка інваліда, колегія суддів визнає неспроможним, оскільки, відповідно до змісту частини 1 статті 42 КЗпП України, основними критеріями, що надають працівникові переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, є більш висока кваліфікація і продуктивність праці, і лише у разі встановлення у кількох кандидатів рівності вказаних критеріїв до уваги беруться інші обставини та умови, передбачені частиною 2 статті 42 КЗпП України.

Також, твердження апелянта щодо не доведення належним чином до її відома інформації про те, що раніше займана нею посада існувала і в новому штатному розписі, але стала атестованою, апеляційний суд визнає неспроможним, оскільки про існування зазначених обставин ОСОБА_1 ознайомлена під підпис у відомості ознайомлення персоналу ГУ ДСНС України у Полтавській області з наказом ДСНС України «Про здійснення організаційно-штатних заходів у ГУ ДСНС України в Полтавській області», згідно якого ГУ ДСНС України у Полтавській області, що утримується на штаті №17/175 «Головне управління ДСНС України у Полтавській області», переведено на штат №17/194 «Головне управління ДСНС України у Полтавській області», місце дислокації - м. Полтава (а.с.106 т.1), а в новому штатному розписі посада провідного фахівця сектору планування, аналітичного та документального забезпечення ГУ ДСНС України у Полтавській області є атестованою та потребує наявності у кандидата спеціального звання капітана служби цивільного захисту (а.с.96 т.1).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буряка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 червня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

В.П. Пікуль