Справа № 185/9730/21
Провадження № 2/185/1005/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності, суд

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності, в якій просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період часу з 15.01.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнати квартиру АДРЕСА_1 майном, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 майном.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що вона проживала разом з громадянином ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 15.01.2019 року до 18.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , вели з ОСОБА_3 спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно приймали участь у витратах та вирішували побутові питання. Під час фактичних шлюбних відносин вона разом з громадянином ОСОБА_3 за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 за кошти в сумі 94 000,00 грн., яку оформили на ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. У зв`язку з тим, що вона не може належним чином оформили своє право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У період з 15 січня 2009 року по 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 мешкала разом із громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі АДРЕСА_1 . Це підтверджується актом про фактичне місце проживання, складеним головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш великий дім», згідно якого позивач разом з ОСОБА_3 мешкали разом за зазначеною адресою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно приймали участь у витратах та вирішували побутові питання.

11 січня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., р. № 1-18, згідно якого ОСОБА_3 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п. 14 договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., до відома продавця було доведено зміст заяви громадянської дружини покупця ОСОБА_1 , справжність підпису на якій засвідчено 11.01.2012 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 1-16, згідно якої було отримано її згоду на купівлю громадянським чоловіком ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 в їх спільну сумісну власність.

Відповідно до частини 1 стаття 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Крім того, згідно з частиною 2 цієї статті на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 61 СК України, об`єктом спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини 1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно частини 2 статті 60 Сімейного кодексу вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності, що звільняє кожного з подружжя від обов`язку доводити право спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки за законом воно вважається таким, що належить подружжю. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 була придбана 11 січня 2012 року ОСОБА_3 за спільні кошти під час проживання сім`єю без реєстрації шлюбу і є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно частини 1,2 стаття 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки, в даному випадку встановлення факту спільного проживання як чоловік та жінка без шлюбу пов`язаний з наступним вирішенням спору по право, ця вимога підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таким чином, суд вважає обставини, зазначені у позовній заяві, такими, що відповідають дійсності та повністю доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 15 січня 2009 року по час його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати квартиру АДРЕСА_1 майном, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Третя особа Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, місцезнаходження: вул. Харківська, буд. 114, м. Павлоград, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02891115.

Суддя В.М. Бондаренко