Справа № 212/1149/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна,-
У лютому 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника 13 серпня 2014 року Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з метою отримання спадщини, що залишилася після смерті батька ОСОБА_2 , звернувся до приватного нотаріуса та дізнався, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , власником 4/5 частки якої є померлий батько позивача, накладено арешт. При зверненні до Покровського відділу ДВС позивачу було надано відповідь з якої на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт, надати більш детальну інформацію не є можливим, оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Оскільки виконавче провадження у відношенні ОСОБА_2 у Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відсутнє, ОСОБА_2 помер, а арешт його майна не знятий, позивач вимушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Кулакова О.Ю. надала суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представника до суду не направив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із наведеним, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 16 липня 1988 року Жовтневим відділом РАЦС, актовий запис № 1110 (а.с.16).
Згідно свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 22 березня 2001 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . Свідоцтво видане згідно розпорядження №Ж179 від 06 лютого 2001 року. Квартира за адресою: АДРЕСА_3 , 102, 103, АДРЕСА_6 зареєстрована Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації та записана у реєстрову книгу № 115П-198, що складає 76/100 частини від секції № 19, тобто 4/5 частки (а.с.9).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 13 травня 2021 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1032 (а.с.8).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 293760995 від 05 січня 2022 року на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт, номер запису обтяження 7131280, підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 44361559, видана 13 серпня 2014 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, індексний номер 16068710 від 26 вересня 2014 року (а.с.6).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 січня 2022 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. за № 22, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з 2/15 часток від секції 19, яка згідно технічного паспорту в цілому має загальну площу 92,2 кв.м. та житлову площу 61,1 кв.м., розташована на другому поверсі чотириповерхового житлового будинку та складається з 5 кімнат, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , загальною площею 69,72 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м. (а.с.14).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 січня 2022 року об`єкт житлової нерухомості загальною площею 92,2 кв.м. та житловою площею 61,1 кв.м., розташована на другому поверсі чотириповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 у розмірі 2/15 частини зареєстроване за ОСОБА_1 (а.с.15).
Згідно відповіді Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 січня 2022 року Вих.№481, згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно накладено арешт на майно ОСОБА_2 . Надати більш детальну інфомацію не є можливим, оскільки відповідно до наказу від 25.12.2008 року за № 2274/5 Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та наказу від 07.06.2017 року № 1829/5 5 Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки (а.с.7).
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із тим, що наявний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження всього нерузомого майна, яке належало ОСОБА_2 , а саме: номер запису про обтяження 7131280 від 26 вересня 2014 року (а.с.4).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону визначається, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.
Частиною 1 ст.56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
У частині 4 статті 59 Закону міститься вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна, а саме:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст.40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Як встановлено судом, та підтверджено належними та допустимими доказами у справі, термін зберігання виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на все нерухоме майно померлого батька позивача сплинув, однак у державного виконавця відсутня об`єктивна можливість за відсутності матеріалів виконавчих проваджень виконати вимоги ч.2 ст.40 Закону та самостійно скасувати накладений арешт.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Нормами ч.1,2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Нормою ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.
Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.
Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Матеріали справи не містять відомостей про наявність підстав для подальшого обтяження майна, виконавчі провадження, у яких ОСОБА_4 є боржником відсутні, а тому подальший арешт нерухомого майна, зокрема квартири, набутої позивачем у спадок, порушуватиме конституційне право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст.41 Конституції України).
При цьому суд виходить з положень ст.ст.12,13 ЦПК України, якими передбачений обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що постановою, виданою Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було накладено арешт на майно, яке належить померлому батьку позивача, а відповідач не скористався своїм правом і не надав відзив на позовну заяву, не надав доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право власності та розпоряджатись своїм майном, в тому числі відчужувати, передавати в користування, а також вчиняти будь-які інші дії щодо розпорядження власним майном, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для подальшого арешту майна позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12-13, 76-92, 95, 211, 258-259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 44361559, виданої 13 серпня 2014 року Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, номер запису про обтяження 7131280 від 26 вересня 2014 року, індексний номер 16068710 від 26 вересня 2014 року.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , 102, 103, 104.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів.
Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2022 року.
Суддя: М.Д. Власенко