Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/110/19
Провадження № 2/382/6/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2022 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що з відповідачем по справі від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення відповідно до рішення Яготинського районного суду від 29.09.2015 року неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.07.2016 року. Відповідач проживає окремо, та не сплачує аліменти на утримання сина. Так, як дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального життя, а позивачка не може сама цього забезпечувати, оскільки ОСОБА_2 на даний час працює сільським головою села Засупоївка Бориспільського району Київської області та отримує заробітну плату в орієнтовному розмірі 11000 (одинадцять) тисяч гривень. На своєму утриманні ОСОБА_2 має неповнолітню дочку від іншого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та оскільки відповідач працездатний, та його стан здоров`я дозволяє працювати, тому просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в якій вказав, що з січня 2018 року доньці сторін по справі ОСОБА_2 , виповнилося вісімнадцять років. На даний час, з 01 вересня 2015 року, ОСОБА_2 навчається на 4 курсі денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Київський електромеханічний коледж», в зв`язку з чим, не має джерел доходу та вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні позивача. Тому, в зв`язку з навчанням доньки позивач несе витрати по матеріальному забезпеченню доньки проїзд до місця навчання, а також купує одяг та продукти харчування. Однак забезпечити доньку повністю матеріально позивач не може, оскільки утворив нову родину та має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружину ОСОБА_5 , яка перебуває в декретній відпустці по досягненню нею трьох річного віку. Відповідачка ОСОБА_1 є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, та на даний час працює сторожем центральної залізничної автобази в ПАТ «Укрзалізниця», тому просив стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини від всіх видів її доходу до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років.

В судовому засідані представник позивача ОСОБА_1 та позивач підтримав заявлені вимоги, проте заперечували проти позову ОСОБА_2 , мотивуючи це тим, що повнолітня донька працювала під час навчання та є одруженою і на даний час закінчила навчання. Повідомляла повнолітня донька, що не потребує матеріальної допомоги від матері. При цьому, слід враховувати, що ОСОБА_1 має на своєму утриманні неповнолітнього сина, сплачувала кошти ОСОБА_2 за частину будинку, що їй залишилася після розподілу спільного майна подружжя.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги та позов визнав частково, оскільки не заперечував проти сплати аліментів на спільного сина сторін по справі, проте в розмірі 1/4 частини, з огляду на те, що ОСОБА_2 має на своєму утриманні, крім неповнолітнього сина сторін по справі, ще непонолітню дитину від другого шлюбу. Підтримала вимоги позову щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, оскільки на даний час донька закінчила навчання, проте на той час потребувала коштів на її утримання, хоча певний період вона і вимушена була працювати, оскільки не вистачало коштів, що надавав їй батько. При цьому, ОСОБА_2 орендував квартиру повноліній донці на час її навчання. Враховуючи, що різниця між заробітними платами сторін по справі не досить суттєва.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що вона праживала на час навчання в квартирі, що орендував батько, проживала сама. Навчалась на денній фармі навчання, коли працювала та навчалась на вільному відвіванні. Працювала на пів ставки з отриманням заробітної плати. Отримувала заробітну плату в розмірі 4000 гривень, проте ще й за квартиру потрібно було сплатити 6000 гривень, за навчання 15000 гривень за рік. Зустрічається з хлопцем, проте ще не створили сім`ю. Рік тому з хлопцем проживала на квартирі. З матір`ю не спілкується, через ті відносини, що між ними склалися після розлучення батьків. Спочатку навчалась не на платній основі, а потім на платній основі навчалась. Оскільки гуртожиток був лише на першому курсі, то потім необхідно було орендувати квартиру.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_2 працює та отримує мінімальну заробітну плату, але коштів на вистачає, вона знаходиться на утриманні батька, який надає їй кошти на оплату орендованої квартири, на навчання, на продукти харчування. До 2019 року вони з ОСОБА_2 проживали, проте вона не перебувала на його утриманні, кошти надавав батько. Вони з ОСОБА_2 не створили сім`ю, проживають окремо. Проживати будуть разом після одруження. Він навчається та проживає з батьками, не працює.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, як і позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними …

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі від спільного шлюбу (а.с.83 т.1, 3-4 т.2), який розірвано, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3 т.1, 44-45 т.2), який перебуває на утриманні матері (а.с.9 т.1, 48-53 т.2), відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10 т.1). Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 29.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11, 41 т.1). Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.07.2016 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову про визначення місця проживання дітей за ним (а.с. 12-14 т.1, 46-47 т.2). Відповідно до довідки про місце реєстрації виданої Засупоївською сільською радою ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 04.06.2016 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 (а.с. 29 т.1), від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31 т.1, 15 т.2).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває на утриманні батька (а.с.30 т.1, 5-11, 13-14 т.2). З довідки про отримання допомоги ОСОБА_5 (а.с.32, 187 т.1), з копії трудової книжки (а.с.30-31 т.2), відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с.33 т.1), з довідки з місця навчання (а.с.34, 48 т.1, 12, 43 т.2 ), довідки з місця роботи та довідки отримання допомоги при народженні (а.с.28-29 т.2) відповідно до декларації ОСОБА_2 (а.с.52-67, 189- 199 т.1), вбачається, що ОСОБА_5 допомогу з 26.01.2017 року по 26.01.2020 року не отримувала, отримувала у 2018-2019 роках. ОСОБА_2 має склад сім`ї де якого входять, окрім нього та його дружини, дочки дружини на кору стягуються аліменти (а.с.24 т.2), його дві дочки, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .. При цьому, ОСОБА_2 навчається на 4 курсі денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Київський електромеханічний коледж», терміном з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Крім цього, відповідно до заяви від 08.10.2018 року отримала вільне відвідування до 31.12.2018 року. За час навчання проходила теоретичне навчання, мала канікули , екзаменаційну сесію, проходила переддипломну практику, державну атестацію(захист дипломного проекту). ОСОБА_2 має на праві власності житловий будинок, земельні ділянки, пай, автомобіль, а також будинок та земельні ділянки, та заощадження, що є спільним майном подружжя. Дружина ОСОБА_2 отримувала заробітну плату у 2017- 2018 році та донька ОСОБА_2 отримувала заробітну плату за 2018 році в сукупному розмірі 16 000 гривень, у 2019 році 55000 грн. За основним місцем роботи та 6300 грн. за сумісництвом.

Згідно довідки Яготинської державної податкової інспекції Бориспільського управління Головного управління ДФС У Київській області номер платника податків відносно ОСОБА_2 відсутній (а.с.78-79 т.1), відповідно до довідки ТОВ «НетАссіт» від 22.05.2019 року вбачається, що з ОСОБА_2 в трудових відносинах не перебували (а.с.80 т.1), з довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді сільського голови с. Засупоївка та має стабільний дохід за 2019 років в середньому розмірі 17983, 52 грн., за 2018 рік 16947, 27 грн., з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року - 50 904 грн. (а.с.84-85, 185 т.1, 25-27 т.2).

З листа, квитанції (а.с.96-97, 99, 116-117, 184 т.1), вбачається, що ОСОБА_2 сплачувала за навчання та термін навчання для здобуття освітнього рівня вищої освіти бакалавр складає з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року.

З довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що вона працює в ТОВ «Перфект Стафф» мийником посуду та отримує заробітну плату в середньому розмірі 1924, 40 грн. , з серпня по жовтень 2021 року отримала заробітну плату в розмірі 35555, 81 грн., з жовтня 2021 року по квітень 2022 року 80753, 09 грн., із серпня 2021 року по січень 2022 року 74067, 69 гривень у ТОВ «СІЛЬПО ФУД» (а.с. 134, 244, 250 т.1), З довідки Державного центру зайнятості від 23.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує допомогу по безробіттю (а.с.161 т.1). З ухвали Яготинського районного суду від 27.01.2020 року (а.с.162-169 т.1) вбачається, що між стронами по справі укладене мирову угоду, щодо спільного майна подружжя та була затверджена судом та з ОСОБА_1 стягнуто відповідні кошти за даною мировою угодою, де вона також і набуває права власності на будинок та прилеглу до нього земельну ділянку.

З довідки Державного університету телекомунікації вбачається, що термін навчання ОСОБА_2 . Становить з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року, яке закінчила станом на 29.06.2021 року (а.с.186, 243), та з протягом 2020 2021 року не перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Нова пошта» (а.с.213), отримувала ОСОБА_2 з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 20221 року заробітну плату (а.с.231).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними …

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

В силу сстатті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців та вимоги ст.ст.182, 183 СК України, а також те, що повнолітня донька сторін з лютого по 28.10.2019 року отримувала не значну заробітну плату, відповідно до якої не мала змоги себе утримувати та потребувала коштів на її утримання, проте із жовтня 2020 року по травень 2021 року отримувала заробітну плату, суд вважає, що позови сторін підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 р., ст.ст.80, 180 - 184, 141, 150, 198-200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 , працюючого у Яготинській міській раді, що займає посаду старости, аліменти на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, задовльнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , працюючої продавцем продовольчих товарів ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/9 частини її доходу, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2019 року на час навчання і до 28.10.2020 року.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 16 червня 2022 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.