Ухвала

21 червня 2022 року

м. Київ

справа № 369/8234/20

провадження № 61-5344ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп» (далі - ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ» (далі - ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ») про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначала, що 19 серпня 2015 року ОСОБА_2 та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп» укладений договір № 19/08-15-2 про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а юридична фірма бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором, які полягають у представництві інтересів замовника у наданні правової допомоги у стягненні боргового зобов`язання згідно розписки від 16 грудня 2014 року, виданої ОСОБА_3 . Відповідно до пункту 2.1 договору юридична фірма зобов`язується надавати юридичні послуги шляхом усного та письмового консультування, складання необхідних документів, представництва інтересів замовника перед іншими особами в державних органах та установах, у тому числі у судових установах всіх інстанцій. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання юридичних послуг винагорода за позитивний результат складає 7% від реально повернутої суми, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав замовником від боржника, у разі прострочення виплати юридичній фірмі винагороди за позитивний результат замовник сплачує штраф у розмірі 7% від суми, вказаної у предметі договору, який має бути зарахований на розрахунковий рахунок юридичної фірми протягом десяти днів з моменту виникнення заборгованості за винагородою, у випадку несвоєчасної оплати штрафу замовник сплачує пеню в розмірі 7% за кожен день прострочення, у випадку відмови від юридичних послуг замовником, підписання мирової угоди між замовником та боржником, відмови від позову у суді вважається, що юридичною фірмою виконано замовлення повністю та отримано позитивний результат.

17 квітня 2018 року ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп» за договором відступлення права вимоги № 17-04-18/2571 відступило ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ» право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_2 відповідно до умов договору про надання юридичних послуг від 19 серпня 2015 року № 19/08-15-2 та додатку № 1 до договору.

24 квітня 2018 року ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ» за договором відступлення права вимоги № 2571-01 відступило їй - ОСОБА_1 право вимоги до ОСОБА_2 з виплати коштів у розмірі 32 589,16 грн з правом нарахування всіх штрафних санкцій в подальшому.

Сума винагороди складає 32 589,16 грн, штраф в розмірі 7% від суми винагороди складає 2 281,24 грн (32 589,16 грн х 7%), таким чином, загальна сума заборгованості складає 34 870,40 грн.

24 травня 2018 року нею направлено відповідачу заяву про досудове врегулювання спору, в якій вона просила перерахувати кошти, однак вимога не виконана.

Ураховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги у розмірі 34 870,40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 травня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , виходили з того, що позивачем не надано суду доказів прийняття на себе відповідачем зобов`язань щодо сплати винагороди за позитивний результат, який складає 7% від реально повернутої суми, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав замовником від боржника.

15 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у загальному розмірі 34 870,40 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав?єрс Груп «Київ», про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний