Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/553/19

09 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Гандзюк І.Р.,

представника відповідача, адвоката - Павликівської Г.М.,

представника третьої особи - служби

у справах дітей Надвірнянської міської ради - Попової Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської РДА Івано-Франківської області, як представник органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2019 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - службу у справах дітей Надвірнянської РДА.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 року заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2019 року по даній справі скасовано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання з викликом сторін по справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 03.06.2021 року залучено по даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - службу у справах дітей Надвірнянської міської ради.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гандзюк І.Р. позов підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, який просила задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Павликівська Г.М. позов визнала частково. Суду пояснила, що на даний час малолітня дитина сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усиновлена і враховуючи інтереси дитини, а саме, щоб психологічно не травмувати останню, її довіритель погоджується на позбавлення його батьківських прав. Що стосується доводів позивача про те, що відповідач не бере участі у вихованні, спілкуванні та матеріальному забезпеченню дочки, вважає, що такі докази повинні бути надані стороною позивача, а суд повинен дати оцінку таким доказам.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області Попова Н.В. зазначила, що при встановлених в судовому засіданні обставинах позов підлягає задоволенню.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА Івано-Франківської області в судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що з 2011 року позивач проживала однією сім`єю з відповідачем ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

В результаті спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_3 , про що 14.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис №209, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за № 0 від 26.02.2019 року (т.1, а.с.5). Батьками записані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (т.1, а.с.7).

З`ясовано також, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом із їхньою дитиною до 2016 року проживали разом в квартирі батьків позивача. В жовтні 2016 року відповідач залишив останню з неповнолітньою дочкою та став проживати окремо.

Таким чином, більше двох років відповідач з ними не проживає та ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки.

Також, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_6 не відвідує дитину, не спілкується з нею, не проводить дозвілля, не вітає з днем народження, не приймає участі у її вихованні. Дані факти підтверджуються довідками з навчальних закладів. (т.1,а.с.6, 9; т.2, а.с. 44-51).

Крім того, відповідач не надає коштів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , не дбає про створення умов для фізичного та духовного розвитку дитини, не цікавиться станом її здоров`я, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання та довідками медичного закладу (т.1, а.с.8, 10; т.2, а.с. 52-53).

Надані стороною відповідача докази того, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки не заслуговують увагу, оскільки такі фінансові витрати відповідач здійснював під час спільного проживання сторін по справі, а після їх припинення - переказ грошових коштів був здійснений протягом 2018 року (т.1, а.с. 70-96).

Вищевикладені обставини у їх сукупності свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно своєї дочки батьківські обов`язки, покладені на нього законом.

З`ясовано також, що позивач ОСОБА_1 зверталася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.10.2021 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.06.2021 року змінено в частині визначення розміру аліментів. Присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Бельгії, адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 200 (двісті) євро щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення суду залишити без змін (т.2, а.с. 2-6).

На підставі рішення суду 29.10.2021 року був виданий виконавчий лист (т.2, а.с. 7).

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину та піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

У відповідності із ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»).

Відповідно до п.16 вищезазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, задоволення відповідного позову можливе при доведеності обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість вжиття такого заходу, та встановлення небажання батька піклуватись про дітей і виконувати свої обов`язки, змінити свою поведінку у разі, коли дії спрямовані на виконання батьківських обов`язків.

З висновку органу опіки та піклування Надвірнянської РДА від 23.04.2019 року за 04-32/16 та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженим рішенням виконавчого комітету від 26.10.2021 року №115, комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані висновки долучені до матеріалів справи (т.1, а.с. 44-45; т.2, а.с. 66-67).

Інші письмові докази, що містяться у матеріалах справи не стосуються предмета спору, а тому необхідності в їх детальному аналізі суд не вбачає.

Як вбачається з витягу №1164 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб малолітня дитина сторін по справі зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 (т.2, а.с. 54).

Перевірено також, що позивач ОСОБА_5 11.09.2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2078 і у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (т.2, а.с.60),

Крім того, в судовому засіданні доведено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 року задоволено заяву ОСОБА_9 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації в особі служби в справах дітей, ОСОБА_12 про усиновлення малолітньої дитини. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.02.2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Павликівської Г.М. на вищезазначене рішення суду закрито у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Дані обставини сторонами не спростовані та не заперечуються.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтями 229, 231 СК України передбачено право усиновлювача бути записаним, батьком дитини, змінити прізвище та по батькові особи, яка усиновлена.

Згідно до ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Згідно актового запису про народження №209 складеного 14.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області на ОСОБА_13 , прізвище дитини змінено з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_11 », по батькові з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 ». Відомості про батька змінені з « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин Бельгії на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України» (т.1, а.с. 173; т.2, а.с. 59).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.164, 165, 229, 231, 233 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської РДА Івано-Франківської області, як представник органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради про позбавлення батьківських прав- задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Бельгії, батьківських прав відносно малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Надвірна, Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 209 від 14.08.2012 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, яка на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 року усиновлена ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянином України (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 23.04.2020 року Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), матір`ю якої є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 17.06.2022 року.