Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 Справа №607/2471/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №56518, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у загальній сумі 17445,15 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України за допомогою АСВП, у жовтні 2021 року він дізнався про те, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №56518, відповідно якого ОСОБА_1 є боржником за договором № 893600495 від 01 березня 2019 року, укладеного між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА». За вказаним виконавчим написом нотаріуса із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість в розмірі 17 445,15 гривень. На підставі заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №56518, виданого 24 травня 2021 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. від 19 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №67160244. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, вказує, що із матеріалів виконавчого провадження убачається, що право вимоги за договором № 893600495 від 01 березня 2019 року спочатку було відступлене на підставі Договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а згодом право вимоги за цим договором перейшло на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Тобто, право вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА» було відступлене ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, яке згодом передало право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року, тоді як сам Кредитний договір №893600495 нібито укладений був між Позивачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА» лише 01 березня 2019 року. Тобто, фактично право вимоги на підставі Договорів факторингу передавалось ще до укладення Кредитного договору. Разом з тим, відповідно до змісту виконавчого напису №56518 від 24 травня 2021 року, вчинено саме на підставі Кредитного договору №893600495 від 01 березня 2019 року. Проте, жодних кредитних правовідносин у позивача з відповідачем немає, будь-яких договорів як із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА», так і з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» чи ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивач не укладав, грошові кошти не отримував. Будь-яких вимог, повідомлень чи претензій щодо заборгованості від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА», так і з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» чи ТОВ «ФК «ЄАПБ» Позивачу не надходило. Сума заборгованості пред`явлена до стягнення є абсолютно надумаю відповідачем та нічим не підтвердженою. Крім цього, зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, а також виконавчий напис вчинено з пропущенням трьохрічного строку з виникнення права вимоги. За вказаних обставин просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов до суду відзив на позов, у якому покликаються на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначають, що 01 березня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем було укладено Кредитний договір № 893600495. Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 893600495 від 01 березня 2019 року. 24 травня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 56518, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 17445,15 гривень. Щодо твердження позивачки про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону, представник відповідача зазначає, що безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджених Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку документів щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з наведеного Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 56518, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 17445,15 гривень не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Щодо твердження позивача про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису, представник відповідача зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за №56518, правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору №20190103 відступлення прав вимоги від 03 січня 2019 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 03 січня 2019 року по 03 січня 2022 року, а отже твердження позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, адже право вимоги виникло у відповідача 03 січня 2019 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 24 травня 2021 минуло менше трьох років. Покликаючись на зазначені обставини відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

18 квітня 2022 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

16 травня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак,попередньо направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав, письмових пояснень з приводу позовної заяви до суду не подавав.

Судом установлено:

24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №56518, яким звернуто стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року, якому товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 . Заборгованість стягнуто за період із 26 грудня 2019 року по 30 квітня 2021 року включно у розмірі: 6249,70 гривень заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 11145,45 гривень заборгованість по відсоткам; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису. Всього на загальну суму 17445,15 гривень.

19 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67160244 з примусового виконання виконавчого напису №56518, виданого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що є правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість в розмірі 17445,15 гривень.

11 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолієм Івановичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №67160244, згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Позивач вказує на відсутність у нього будь-яких зобов`язань перед відповідачем, позаяк жодних кредитних договорів з товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ним не укладалося.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у поданому відзиві на позов зазначила, що 01 березня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 893600495. Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 893600495 від 01 березня 2019 року.

Проте, ні копії кредитного договору № 893600495 від 01 березня 2019 року за яким стягнуто заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, ні копій договорів про відступлення прав вимоги представником відповідача суду не надано.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що за спірним виконавчим написом №56518 із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягнуто заборгованість за Кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року, а до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги надійшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Відтак, право вимоги за кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року відступлено за договорами, які укладалися ще перед укладенням самого кредитного договору.

Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направляло ОСОБА_1 не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису письмову вимогу про порушення кредитних зобов`язань.

Таким чином відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд також зауважує на помилковому застосуванні при вчинені виконавчого напису пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Ним визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»)

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Докази на підтвердження того, що відповідачем подавався приватному нотаріусу нотаріально посвідчений кредитний договір № 893600495 від 01 березня 2019 року у матеріалах цивільної справи відсутні та представником відповідача суду не надані.

Крім цього, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Однак, із наявних в матеріалах справи документів, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, та зокрема, чи подавались нотаріусу первинні облікові документи.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням наведеного суд не бере до уваги, викладені у відзиві на позов обставини, як такі, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 24 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №56518, яким звернуто стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року у сумі 17445,15 гривень.

Відтак, позовні вимоги про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає до виконання є підставними та підлягають до задоволення.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №56518, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №893600495 від 01 березня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у загальній сумі 17445,15 гривень, з яких: 6249,70 гривень заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 11145,45 гривень заборгованість по відсоткам; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного тексту рішення суду 16 червня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка