Провадження № 2/359/1374/2022
УХВАЛА

21 січня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

29.12.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява.

В позовній заяві зареєстроване місце свого проживання позивач вказала АДРЕСА_1 , а відповідача Російська Федерація.

Відповідно до інформації Реєстраційної служби Бориспільської міської ради, яка надійшла на адресу суду 20.01.2022, ОСОБА_1 знято з реєстрації місця проживання 10.08.2004 року.

Крім того згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2. ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Вивченням позовної заяви та доданих документів, встановлено, що позивачем не викладені обставини та не зазначені докази щодо подання позовної заяви до Бориспільського міськрайонного суду, з урахування того що за вказаною у позові адресою не зареєстроване місце її проживання.

Крім того, як вбачається з позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 .

Дана категорія справ підлягає розгляду в порядку розділу глави 11 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 498 ЦПК України визначено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ( ратифіковано 10 листопада 1994 року Верховною Радою України, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь) запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Враховуючи зазначене, повідомлення відповідачу, який проживає за кордоном, здійснюється на підставі судового доручення про надання правової допомоги, а отже до позовної заяви має бути долучений її переклад разом з перекладом усіх доданих документів на мову якою володіє відповідач, виходячи з його громадянства, тобто на російську мову (такий переклад має бути здійснений дипломованим перекладачем та нотаріально засвідчений).

При таких недоліках вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення вище зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати строк 10 ( десять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу. Ухвала самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Муранова-Лесів