Справа № 947/5594/22
Провадження № 2/947/1839/22
06.06.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Бродецької Тетяни Вікторівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів,-
14.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2009 року на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 з 600 грн. щомісячно на 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року провадження по справі відкрито.
03.05.2022 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В позовних вимогах позивач посилається на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2009 року стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 250 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про державний бюджет" для дітей відповідного віку, починаючи з 16.03.2009 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач ОСОБА_1 зазначає, що на даний момент розмір аліментів є значно меншим аніж 50% від прожиткового мінімуму, що є порушенням ч. 2 ст. 182 СК України. Окрім того, кошти, які витрачає позивач на утримання сина, значно збільшилися в порівнянні з роком, коли було винесене судове рішення. Станом на 05.05.2021 року розмір аліментів дорівнює 600 грн. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис №1032, що вбачається з свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі /а.с.9/. Батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
11.08.2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис №343, про що суду надано свідоцтво про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_3 , видане Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.10/.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2009 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, стягнення на утримання дружини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 250 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дітей відповідного віку, починаючи з 16.03.2009 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В решті вимог - відмовлено /а.с.11-12/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на теперішній час проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Рішенням суду від 25.05.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі, що на теперішній час не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

На підставі викладеного, суд приймає доводи сторони позивача щодо необхідності збільшення розміру аліментів на утримання дитини та погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2009 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 600,00 грн. щомісячно до 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. /дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок/.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст заочного рішення суду складено 16.06.2022 року.

Суддя Васильків О.В.