Справа №336/1592/22
Провадження №2/336/2901/2022
УХВАЛА

про витребування доказів

14 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь грошові кошти у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Позов обґрунтовує тим, що 22.10.2021 при перегляді виписки в системі віддаленого обслуговування Приват24 він довідався, що з його карткового рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був здійснений платіж на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму 50 000 гривень на її картковий рахунок № НОМЕР_2 згідно квитанції №Р24А від 25.05.2017, призначення платежу «Перевод на карту ПриватБанка», відправник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Однак, даний платіж було перераховано помилково, оскільки він планував перерахувати дані кошти на власний картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 як «Переказ особистих коштів для погашення договору кредитного ліміту (Угода №SAMDNWFC0 від 03.09.2015)», але помилився в реквізитах, вказав платіж з невірним номером карти. З відповідачкою ОСОБА_1 не знайомий, ніяких цивільно-правових угод між ними не було, ніяких правочинів між ними не укладалося, домовленостей про перерахунок коштів між ними також не було. 22.10.2021 він через офіційний електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до банку з проханням підтвердити та повернути даний платіж (Вих.№ 14453-ВБ від 22.10.2021). 22.11.2021 від АТ КБ «Приватбанк» отримано відповідь про неможливість повернення даних коштів. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, просить стягнути з відповідачки вказані грошові кошти як безпідставно набуте майно.

Ухвалою суду від 13.05.2022 відкрито провадження по справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд приходить до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілійнизці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів; інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи-клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана підчас оцінки її кредитоспроможності; інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Оскільки позивач та відповідачка позбавлені законом можливості самостійно отримати в банківських установах відомості по рахункам один одного, які становлять банківську таємницю, суд вважає за необхідне витребувати в АТ КБ «Приватбанк» необхідну для розгляду справи інформацію.

Враховуючи вищевказане, для повного та всебічного розгляду справи, для встановлення у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а також для прийняття остаточного рішення, суд дійшов висновку про необхідність витребування у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відомостей що становлять банківську таємницю стосовно учасників справи.

Керуючись ст. 77, 81, 260 ЦПК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,-

постановив:

Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, та надати наступні відомості відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 :

1) Ідентифікаційні та контактні дані: Прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, серія та номер паспорта, дата та назва установи, що його видала, місце реєстрації, місце проживання (у разі, якщо місце проживання відрізняється від місця реєстрації), копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, місце та дата її видачі, а також ідентифікаційний номер, адреса для отримання кореспонденції, номер телефону, адреса електронної пошти.

2) Фінансові дані: номери рахунків, відкритих у банку, інформація про платежі та про проведені операції між учасниками справи, історія транзакцій, кредитні та інші зобов`язання:

- чи мають сторони відкриті у банку рахунки та які саме;

- чи мав ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) станом на 25.05.2017 заборгованість за договором кредитного ліміту (Угода №SAMDNWFC0 від 03.09.2015); в якій сумі (рахунок № НОМЕР_4 );

- чи була систематичність переказів коштів між учасниками справи;

- виписки про рух коштів, по всіх відкритих на ім`я ОСОБА_1 у банку рахунках, які у часовому проміжку співпадають з рухом коштів на всіх відкритих на ім`я ОСОБА_2 у банку рахунках;

- чи відбулося 25.05.2017 списання грошових коштів на суму 50 000 гривень з рахунку ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її картковий рахунок № НОМЕР_2 згідно квитанції №Р24А, призначення платежу «Перевод на карту ПриватБанка», відправник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), якщо так, то з якого саме номеру рахунку, коли та у зв`язку з чим (який банківський продукт) його було відкрито ;

- чи відбулося 25.05.2017 зарахування грошових коштів на суму 50 000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 з рахунку ОСОБА_1 згідно квитанції №Р24А, призначення платежу «Перевод на карту ПриватБанка», відправник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) ;

- чи відбувається повідомлення клієнта банка (SMS-повідомлення на номер телефону, тощо) про те, що з його рахунку було здійснено списання грошових коштів; на яку суму; за яку саме послугу; номер транзакції;

3) надати роздруківку (виписку) здійснення банком операцій по рахункам (включно картковим) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу);

4) який строк зберігання (в телефоні клієнта банка) виписки про здійснення ним розрахунків (переказів) в системі віддаленого обслуговування Приват24;

5) яка ступінь захисту створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24? Чи можливо при здійсненні такого платежу допустити помилку, а саме: ввести помилковий номер карткового рахунку, на який здійснюється платіж замість того, на який клієнт насправді мав намір перерахувати кошти і чи можливо відмінити вказану операцію, якщо виявлено помилку;

6) через який проміжок часу, клієнт отримує SMS-повідомлення на номер телефону про те, що операція про перерахування коштів здійснена.

Витребувані докази надати безпосередньо до суду до 04 липня 2022 року.

Попередити Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»», що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова