Провадження № 22-ц/802/485/22 Категорія: 70 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В. В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року.

Від спільного подружнього життя в них народилися двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Самотужки позивачка не може фінансово забезпечити достатній і належний рівень розвитку дітей. В той же час відповідач матеріально жодним чином матеріально не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на дітей в розмірі по 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 716,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, зокрема, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 6 000,00 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не враховано його стан здоров`я, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, виданою Луцькою міськрайонною МСЕК 20 січня 2022 року, відповідно до якої йому призначена 3 група інвалідності за загальним захворюванням строком на 1 рік. Також зазначає про наявність у нього супутніх захворювань, у тому числі цукрового діабету, що обмежує його можливість влаштування на роботу та отримання високого доходу. Вважає, що позивачкою не доведено факт його достатнього заробітку (доходу) для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, вказує, що на даний час звільнився з роботи, тому не має можливості сплачувати вказану суму аліментів позивачці та вже присуджені на іншу дитину аліменти. Просить рішення суду першої інстанції змінити та задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши розмір аліментів до 1500 грн на кожну дитину.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального права, відповідно до встановлених обставин справи та норм матеріального права, якими регулюються правовідносини сторін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, які регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, та виходячи із засад справедливості та захисту прав дітей, з урахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, а також беручи до уваги вік дітей, їх стан здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, встановлено підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 5716,00 грн щомісячно.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам процесуального права з огляду на наступне.

Судом установлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2011 року.

Сторони є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти повинні бути стягнуті з урахуванням прийняття участі в утриманні дитини обох батьків.

Встановивши, що в сторін є двоє дітей, які проживають з позивачкою та фактично знаходяться на утриманні матері, а відповідач є особою працездатного віку, суд першої інстанції, з урахуванням потреб дітей, стану їх здоров`я, майнового стану відповідача, дійшов правильного висновку щодо необхідності покладення на відповідача аліментного зобов`язання.

Проте, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 5716 грн, суд першої інстанції не врахував наступні вимоги закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч.1 ст. 13 ЦПК України, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених ннею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимогами статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Разом з тим, суд при винесенні рішення помилково вийшов за межі позовних вимог та ухвалив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 5716 грн щомісячно, хоча в мотивувальній його частині відсутні будь-які покликання на норми матеріального та процесуального права, які б давали підстави для задоволення позову в даному розмірі. Також змінені вимоги ОСОБА_1 до суду не заявляла.

У відповідності до частини другої статті 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Отже, з урахуванням того, що обов`язок утримання дитини лежить на обох батьках, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір аліментів в сумі 5716 грн щомісячно, визначений судом першої інстанції безпідставно.

Крім того, відповідачем в апеляційній скарзі наведено такі обставини: наявність у нього проблем зі здоров`ям та призначеної інвалідності третьої групи, не враховано того, що відповідач має на утриманні ще одну дитину від попереднього шлюбу і на її утримання він за рішенням суду сплачує аліменти, відсутність власного житла, а також реальної можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки він є неспівмірним із його матеріальними можливостями, так як після ухвалення оскаржуваного рішення він звільнився з попередньої роботи.

Разом з тим, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заперечує щодо сплати ним аліментів у розмірі по 1500 грн на кожну дитину.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що враховуючи усі зазначені обставини, які також частково були враховані місцевим судом, рішення суду першої інстанції слід змінити відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, а саме слід зменшити розмір аліментів з 5716 грн до 2000 грн на кожну дитину щомісячно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують частково на увагу та дають підстави для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а визначений судом розмір аліментів не відповідає вимогам закону. Відтак, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду - зміні в частині розміру стягнутих аліментів.

Щодо доводів апелянта з приводу завищеного розміру компенсації за понесені витрати на правову допомогу, то слід зазначити, що суд може їх зменшити лише за наявності відповідних обгрунтованих заперечень іншої сторони. Однак, у суді першої інстанції відповідач не заявляв обгрунтованих заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу аналогічного змісту, як він вказує у своїй апеляційній скарзі. Отже, з цих підстав суд апеляційної інстанції не бере такі доводи до уваги, а тому і не може в цій частині апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2022 року в даній справі в частині розміру аліментів змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 червня 2022 року.

Головуючий

Судді