Справа № 944/6318/21
Провадження №2/944/488/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкуваня за заповітом після смерті ОСОБА_3 . За вказаною адресою також зареєстровані її дочка ОСОБА_4 , внуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також зять ОСОБА_2 . Вже понад рік часу ОСОБА_2 в даному будинку не проживає. Відповідач більше не є членом її сім`ї та не веде з нею спільного господарства, тому вона має право на усунення порушення свого права власності у будь-який час, зокрема і шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також у заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак його представник ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційним посвідченням серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2021 року.

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку, зареєстровані, зокрема, відповідач у справі ОСОБА_2 .

Однак, як встановив суд, ОСОБА_2 фактично не проживає за вказаною адресою, що підтверджується, зокрема, актами обстеження проживання за цією адресою від 04 листопада 2021 року, та від 18 січня 2022 року, складеними комісією у складі депутатів Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, в якому зафіксовано відсутність відповідача у цьому будинку. Також зазначено, що ОСОБА_2 у даному будинку не проживає з жовтня 2020 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Частиною 1 ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

В силу вимог ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 72 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача як власника майна, яка вимушена сплачувати за утримання житлового будинку у більшому розмірі, фактично з урахуванням особи, яка не проживає у ньому.

Наведені докази, які описано вище, в їх сукупності підтверджують, що, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, що відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач ОСОБА_2 суду не надав.

Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією № 46 від 12 листопада 2021 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з ОСОБА_2 , слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 29, 317, 319, 346, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Д.Б. Поворозник