Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/738/21
Провадження № 2/945/270/22
Рішення

Іменем України

(заочне)

14 червня 2022 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Жиган А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

07 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 29 вересня 2018 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі з чоловіком у них народився син ОСОБА_5 . Спільне життя з відповідачем не склалося та стосунки між сторонами фактично припинені. Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на їхнє утримання. У зв`язку з викладеним вище, позивач ОСОБА_1 просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, та до досягнення дитиною повноліття. Також у позовній заяві позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп., починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трьох років.

Крім цього, позивач просила суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2021 року справу розподілено головуючому судді ОСОБА_4

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_4 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 03 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, відповідно до засідання Вищої ради правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 945/738/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2021 року цивільну справу № 945/738/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, головуючим суддею Шароновою Н.О. прийнято до свого провадження. Постановлено призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 22 лютого 2022 року подала суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

29 вересня 2018 року сторони уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 ; копією довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 квітня 2021 року про реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копією довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 11 травня 2021 року про реєстрацію місця проживанняОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4, 5, 6, 19).

Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини.

При цьому, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров`я або за іншими обставинами відповідачем суду не доведені.

Отже, відповідач як батько дитини, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітнього сина.

Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, та до досягнення дитиною повноліття обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов такого.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, особливим видом права подружжя на утримання, є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь - яких доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати позивачу, передбачену статтею 84 СК України допомогу, позивачем ОСОБА_1 суду не представлено.

Оскільки позивачем не представлено доказів того, що відповідач може надавати позивачу, передбачену статтею 84 СК України допомогу, суд вважає вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання такою, що не підлягає задоволеню.

За таких обставин, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп., починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трьох років, слід відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн., суд дійшов такого.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу.

В матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордера № 41 від 30 квітня 2021 року, Акт виконаних робіт згідно з договорами про правову допомогу № 21 від 30 квітня 2021 року, з яких слідує, що 30 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 сплатила адвокату Білову Ігорю Валентиновичу (копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 359 від 02 березня 2005 року, виданого Миколаївською обласною КДКА на підставі рішення № 5 від 26 лютого 2005 року) 2500 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги наступного характеру: консультації; вивчення матеріалів справи, судової практики; підготовка та подання позовної заяви.

Відповідно ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі п. 3) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1250 грн. 00 коп., сплачених позивачем адвокату за надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133, ч. 1, п. 3) ч. 2, ч. 6 ст. 141,ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282,п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Весняне, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаїв (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Весняне, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1250 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова