справа № 208/7688/14-ц
№ провадження 6/208/87/22
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа в рамках здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 09 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені.

25 жовтня 2021 року заявник ОСОБА_1 подав суду заяву про скасування заочного рішення суду та 02 грудня 2021 року подав заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа в рамках здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 09 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивував тим, що майно, на яке звернено стягнення в рамках виконавчого провадження (квартир-предмет іпотеки), вже передано на реалізацію з електронних торгів, а судовий розгляд заяви про перегляд судового рішення триває. Вважає, що не зупинення реалізації арештованого майна може призвести до неможливості відновлення порушених прав скаржниці або відновлення їх буде значно ускладнене у разі позитивного вирішення даної скарги.

Вивчивши доводи заяви, ознайомившись із матеріалами заяви, суд вирішив наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) викладено висновок про те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18) і його використано в Постанові Верховного суду № 753/3055/18 від 07.04.2021 року.

Згідно п. 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна визначено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

У відповідності до положень ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Закріплена в п.2. Розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна можливість зупинення судом реалізації арештованого майна, узгоджується з приписами п.3 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", за якими виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, та ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", за якими оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

В ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відтак, аналізуючи дані положення закону в їх системному взаємозв`язку з нормами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти висновку, що судовий контроль на завершальній стадії виконавчого провадження є гарантією дотримання інтересів усіх його учасників.

Як встановлено судом ухвалою суду по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є.О. та скасування постанов у рамках виконавчого провадження № 67068242 вже зупинено стягнення на підставі виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року у справі № 208/7688/14, у зв`язку із чим підстав для повторного забезпечення заяви та зупинення стягнення судом не встановлено.

Керуючись 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа в рамках здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 09 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.