Ухвала

16 червня 2022 року

м. Київ

справа № 234/6915/21

провадження № 61-5148ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від

27 вересня 2021 року та постановуДонецького апеляційного суду від02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича, Державного підприємства «Сетам» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О. В., Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») з позовом про захист прав споживача, у якому просив:

1) розірвати договір купівлі-продажу автомобіля «ВАЗ 21110», 2004 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , укладений за результатами проведення електронних торгів по реалізації вказаного автомобіля (номер лота 389766), що здійснювались в межах виконавчого провадження

№ 59905142 з примусового виконання виконавчого напису № 8209 від 08 серпня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А., проведення яких здійснювалось приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О. В., організованих

ДП «Сетам» Міністерства юстиції України; 2) стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О. В. на свою користь кошти, сплачені за автомобіль у розмірі 16 322,90 грн; 3) стягнути з ДП «Сетам» на свою користь кошти, сплачені в якості гарантійного внеску, у розмірі 859,10 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу автомобіля «ВАЗ 21110» 2004 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_2 , укладений за результатами проведення електронних торгів по реалізації вказаного автомобіля (номер лота 389766), що здійснювались в межах виконавчого провадження

№ 59905142 з примусового виконання виконавчого напису № 8209 від 08 серпня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А., проведення яких здійснювалось приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О. В., організованих

ДП «Сетам» Міністерства юстиції України.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О. В. на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за автомобіль, у розмірі 16 322,90 грн.

Стягнуто з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені в якості гарантійного внеску, у розмірі 859,10 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О. В. та Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), яке не брало участі у розгляді справи, подали апеляційні скарги.

Постановою Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області

Літвиненка О. В. та АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2022 року, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у даній справі є захист прав споживача, шляхом розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, а також стягнення коштів у загальному розмірі 17 182 грн (16 322,90 грн+859,10 грн).

Вимоги майнового характеру станом на 01 січня 2022 року не перевищують двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 481 грн * 250 = 620 250 грн).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод

1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 05 квітня

2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №40160/12) наголосив на обмеженості доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (справа «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], § 230, № 36760/06, ЄСПЛ 2012).

Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», § 36; рішення у справі «Козліца проти Хорватії», § 33; рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії», § 34, «Добріч проти Сербії» (Dobric v. Serbia), «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), № 2611/07 та § 54, від 21 червня

2011 року, № 15276/07, та «Йовановіч проти Сербії» (Jovanovic v. Serbia), § 48, від 02 жовтня 2012 року, № 32299/08).

Також ЄСПЛ постановив ухвалу щодо неприйнятності заяви від 09 жовтня

2018 року № 26293/18 у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine), у якій зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

ЄСПЛ у цьому рішенні зазначив, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій він також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій.

Отже, за прецедентною практикою ЄСПЛ обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством порогу ratione valoris для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Вказівка в резолютивній частині постанови Донецького апеляційного суду від

02 лютого 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 2 і 5 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича, Державного підприємства «Сетам» про захист прав споживача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець