РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Новік Л.О., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в обґрунтування позову вказавши наступне.

Позивач у період з 01.04.2011 року по 23.03.2017 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка у свою чергу належним чином не здійснювала оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 22 418,73 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути на його користь понесені у зв`язку із розглядом справи судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

03.02.2022 року відповідачем подано заперечення на позов, згідно з якими відповідач проти позову заперечує, просить суд застосувати строк позовної давності до заявлених у позові вимог.

Інших заяв по суті справи не надходило.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позові просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

У зв`язку із зазначеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту реєстрації права 24.02.2003 року до відчуження майна, на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. за № 598, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8).

Згідно з довідкою Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.04.2011 року по 23.03.2017 року відповідачу нараховано заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , загальним розміром 22 418,73 гривень (а.с. 7). На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок (а.с. 9).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України).

У даному випадку відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності.

Як встановлено судом, позовна заява надійшла до суду 29.10.2021 року, відповідно до реєстраційного штампу на першій сторінці позовної заяви.

При цьому, судом встановлено, що сума, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості за період з 01.04.2011 року по 23.03.2017 року.

Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що трирічний строк позовної давності, передбачений законом для звернення до суду з даним позовом, який не переривався, на час подання даного позову сплинув.

У зв`язку із зазначеним у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витирати по оплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: В.В.Калюжна