Дата документу 20.06.2022 Справа № 2-385/2009
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-385/2009 Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22ц/807/1585/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши заяву головуючого судді (судді-доповідача) Запорізького апеляційного суду Онищенка Е.А. про самовідвід у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» подало апеляційну скаргу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 05 січня 2022 року справу передано у провадження судді-доповідача Онищенка Е.А. та визначено склад колегії: головуючий суддя - Онищенко Е.А., судді: Кухар С.В., Бєлка В.Ю.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду у складі судді-доповідача Онищенка Е.А. від 20 січня 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа - повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року касаційну скаргуТОВ «Фінансова компанія «Гефест» задоволено частково. Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2022 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 17 червня 2022 року справу передано у провадження судді-доповідача Онищенка Е.А. та визначено склад колегії: головуючий суддя - Онищенко Е.А., судді: Кухар С.В., Бєлка В.Ю.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі головуючий суддя (суддя-доповідач) Онищенко Е.А.заявила про самовідвід у цій справі, обґрунтований тим, що він вже брав участь у вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа, ухвалу Запорізького апеляційного суду у складі судді-доповідача Онищенка Е.А. від 20 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги було скасовано постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках.

Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За приписами ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі, судом, який розглядає справу. За результатами вирішення заяви про самовідвід суд постановляє ухвалу.

З метою уникнення будь-яких сумнів учасників процесу щодо об`єктивності та упередженості судді Онищенка Е.А. щодо розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява головуючого судді (судді-доповідача) Запорізького апеляційного суду Онищенка Е.А. про самовідвід у цій справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву головуючого судді (судді-доповідача) Запорізького апеляційного суду Онищенка Е.А. про самовідвід у цій справі задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: