Справа № 713/2785/21
Провадження №2/713/73/22
РІШЕННЯ

іменем України

25.01.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., представника відповідача адвоката Кириляка Юрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича в особі директора Сичової Оксани Юріївни, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича в особі директора Сичової О.Ю., про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

У позові вказувала, що працює вчителькою початкових класів з 1993 року та є членом первинної профспілкової організації Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича. Свої посадові обов`язки виконує чесно і сумлінно, відповідно до вимог чинного законодавства та посадової інструкції вчителя №12. За роки професійної діяльності до неї не застосовувались жодні дисциплінарні стягнення, скарг від батьків чи інших осіб не надходило.

Однак 23.11.2021 року, без обґрунтованих підстав, наказом директорки закладу Сичової О. її було відсторонено від роботи на час відсутності сертифікату щеплення від COVID-19 або довідки протипоказань щеплення від COVID-19 №028-1/о на період карантину без збереження заробітної плати.

Даний наказ вважає не обґрунтованим та таким, що прийнятий з порушеннями низки вимог Конституції України, КЗпП України, інших нормативно-правових актів, основ міжнародного права, в тому числі і встановленої судової практики, наслідком чого є запровадження дискримінаційного процесу в закладі освіти, до грубих порушень її основоположних і фундаментальних прав та свобод.

Так, 23.11.2021 року при винесенні наказу директорка керувалася ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року, наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153, п.41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, розпорядженнями міського голови від 05.11.2021 року №02-05/266 «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Вижницької міської ради, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації» та від 12.11.2021 року №02-02/224 «Про відновлення роботи закладів освіти, культури, спорту Вижницької міської ради з 15.11.2021 року».

Зазначила, що перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у зв`язку з COVID-19 та їй лікарем рекомендовано утриматися від вакцинації від COVID-19 до 15.01.2022 року. Відповідну довідку надала у навчальний заклад і виконувала свої професійні обов`язки. Однак директорка почала надавати незрозумілі повідомлення про заміну медичних довідок щодо протипоказань, а після цього винесла оскаржуваний наказ про відсторонення на підставі вказаних повідомлень, які самі по собі не створюють жодних юридичних наслідків та не засвідчують юридичного факту відмови чи ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення, а також факту ненадання медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я.

Вона не зобов`язана надавати подібну інформацію, а керівник не вправі таку інформацію вимагати, оскільки не наділена у визначеному законодавством порядку такими повноваженнями і перевірка показників (медичної документації) не належить до її компетенції. Також вона не надавала згоду розповсюджувати про неї будь-яку інформацію, що стосується стану її здоров`я, зокрема проведення вакцинації від коронавірусу, а тому вважає це порушенням ЗУ «Про захист персональних даних».

Всі підстави відсторонення, які вказані в ст.46 КЗпП України - відсутні, а тому відповідач не мала законного права відсторонювати її від роботи в такий спосіб. Крім цього, ні трудовим договором, ні наказом про прийняття її на роботу, ні посадовою інструкцією не передбачено необхідності наявності у неї профілактичного щеплення проти COVID-19.

Жодних претензій з боку відповідача до неї з приводу відмови чи ухилення від обов`язкових медичних оглядів не було. У керівника закладу наявна вся необхідна медична документація, яка включає в себе її загальне обстеження лікарями-спеціалістами, що дає їй можливість бути допущеною до роботи і належним чином виконувати свої професійні обов`язки.

Зазначене у ст.46 КЗпП України відсторонення в інших випадках, передбачених законодавством, може мати місце лише, якщо такі випадки закріплені у законах, які відповідають Конституції України. Наведена норма права не містить такої підстави для відсторонення, як відмова працівника від щеплення. Будь-якого іншого нормативно-правового акту, який би надавав право відповідачу відсторонювати її від роботи за відмову від щеплення, яке перебуває в стадії клінічних випробувань, відповідачем не зазначено.

Про те, що у статті 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи, зазначено Верховним Судом у постанові від 23.01.2019 року по справі №755/6458/15-ц (провадження №61-18651св18).

Постанова КМУ №1236, на яку посилається відповідач, є підзаконним актом, який не відповідає Конституції України, а тому підлягають застосуванню положення Основного Закону, які є нормами прямої дії.

Виходячи зі змісту Конституції України, карантин в Україні, що введений органом влади шляхом видання нормативно-правового (підзаконного) акту, повинен суворо відповідати закону і Конституції.

Однак директорка закладу виконала явно злочинний наказ, відсторонюючи її від роботи. Також нею не були вивчені наслідки такого відсторонення для інших осіб, в даному випадку школярів та їхніх батьків, які зверталися до неї усно та письмово із заявами про неприпустимість таких дій. До навчального процесу на період її відсторонення спочатку було залучено логопеда, а пізніше замінено на іншу вчительку. Такі заміни досить негативно відображаються на дітях, які звикли до однієї вчительки і через це значно знижуються їхні знання.

Також зазначила, що Конституція України чітко передбачає тільки два випадки, коли можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина - в умовах воєнного або надзвичайного стану, які вводить своїм указом Президент України. На даний час жоден з таких станів не введений. Тому чинна постанова уряду про введення карантину є незаконною і не підлягає виконанню, оскільки вона містить норми, які обмежують її права і свободи, встановлені Конституцією України, зокрема право на працю.

Оскільки в Україні не введено воєнного чи надзвичайного стану, тому п.41-6 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, який покладає на керівника (роботодавця) обов`язок забезпечити відсторонення особи, яка не є щепленою від COVID-19, суперечить ст.ст.8, 19, 43, 64 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні №10 від 28.08.2020 року за наслідками розгляду подання Пленуму Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20.05.2020 року №392 наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України, як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

У постанові від 19.09.2018 року по справі №806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держав щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте слід оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження «нагальній суспільній потребі», тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті.

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку обмеження її конституційного права на працю через щеплення, яке перебуває в стадії клінічних випробувань, законодавством не передбачено і директорка не мала жодних законних підстав його обмежувати.

Таким чином, незалежно від будь яких цілей, причин чи суспільного або особистого інтересу, всі органи і посадові особи держави повинні діяти у відповідності до Конституції та не мають повноважень виходити за межі її норм, навіть якщо вони керуються законом, оскільки закон також не має суперечити Конституції.

Вона не заперечує щодо дотримання протиепідемічних заходів у боротьбі з коронавірусом, а навпаки їх підтримує, однак все ж таки вважає, що такі заходи повинні суворо відповідати Конституції України та не порушувати права та законні інтереси громадян.

ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» не містять жодних норм про обов`язкові медичні процедури, зокрема щодо вакцинації від коронавірусу, тести і т.д.

Враховуючи вищенаведене, не вбачається правових підстав у директорки закладу примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби COVID-19 та пред`являти різного роду довідки.

Тому, відповідно до п.8 ч.5 ст.19 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», що закріплює право на «відмову від медичного втручання», вона категорично відмовляється брати участь в небезпечному експериментальному медичному втручанні і ризикувати своїм здоров`ям (аж до летального результату).

Також вважає, що вакцинування проти COVID-19, є ризикованою медичною процедурою і не надає та ніколи не надавала своєї згоди на участь в медичних експериментах, оскільки ці вакцини не пройшли всіх стадій необхідних клінічних випробувань, а саме не пройшли четвертої фази досліджень - вивчення побічних ефектів і протипоказань.

Отже згідно з чинним законодавством України і нормам міжнародного права примус до експериментального медичного втручання є неприпустимим. Відповідно відмова від участі в медичних експериментах не може бути підставою для відсторонення від роботи та/або позбавлення заробітної плати.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України, викладеними у п.10 Постанови від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП України

Враховуючи ту обставину, що відсторонення її від роботи є незаконне та необґрунтоване, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на її користь середній заробіток за весь період відсторонення її від роботи.

Посилаючись на ст.ст.3, 8, 19, 21-22, 32, 60, 64, 147, 150 Конституції України, ст.281 ЦК України, ст.233 КЗпП України просила: визнати незаконним та скасування наказ директорки Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича О. Сичової від 23.11.2021 року №105-к про відсторонення її від роботи; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи; стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею по даній справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надала до канцелярії суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги задовольнити повністю.

У встановлений судом строк надала відповідь на відзив на позов відповідача, у якій зазначила, що викладені у відзиві на позов заперечення є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону.

Представником відповідача у відзиві не наведено жодних спростувань викладених нею у позовній заяві обставин, а зазначені звичні тези та застосована нормативна база, яка відпрацьована по аналогічних справах.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та календаря профілактичних щеплень в Україні, затверджених наказом МОЗ України від 16.09.2011 року №595 (у редакції наказу МОЗ України від 11.08.2014 року №551), зареєстрованого в МЮ України 13.10.2014 року за №1237/26014, до профілактичних та обов`язкових щеплень, що включаються до календаря щеплень, відносяться щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу.

Тобто, щеплення проти COVID-19 не відноситься до переліку профілактичних та обов`язкових щеплень, визначених законом і не може бути підставою для відсторонення її від роботи, коли вона відмовляється від щеплення по стану свого здоров`я чи не бажає бути учасником експерименту.

Накази, розпорядження, постанови, інструкції і т.д. відносяться до нормативно-правових актів, однак їх прийняття повинно суворо відповідати Конституції України. І МОЗ України не є законодавчим органом влади.

Тому, представник відповідача правильно зазначає, що роботодавець має виконувати все те, що передбачено чинним законодавством, що не скасовано і не суперечить Конституції України.

У відзиві наявні суперечності, оскільки те, що вчинила директорка закладу не відповідає Конституції України та чинному трудовому законодавству, оскільки в жодному законі України не вказано, що вона зобов`язана вакцинуватися в примусовому порядку проти COVID-19, а за відмову від щеплення та від медичних експериментів її можуть відсторонити від роботи.

Представник відповідача у відзиві на позов на підтвердження законності винесеного наказу керується виключно постановою КМУ та наказом МОЗ, на підставі яких, на його думку, відбулося законне відсторонення її від роботи. Однак, щоб посилатися на п.41-6 постанови КМУ №1236 потрібно довести, що карантин в Україні дійсно введений законно. Але це не відповідає дійсності, оскільки карантин в Україні введений незаконно - надзвичайний стан в Україні не введено, головний санлікар не отримав повноважень ініціювати карантин, а у Кабінеті Міністрів не було підстав встановлювати карантин.

У рішенні Великої Палати Конституційного Суду України від 28.08.2020 року по справі №1-14/2020(230/20), за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови КМ України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень ч.ч.1, 3 ст.29 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», абз.9 п.2 розділ II «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зазначається, що згідно зі ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Конституційний Суд України наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом, ухваленим Верховною Радою України - єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Тому Постанова КМУ від 09.12.2020 року №1236 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 20.10.2021 року №1096 про введення карантину є незаконною і не підлягає виконанню. І наказ МОЗ України за №2153 від 04.10.2021 року «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники, яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» запровадженого на період дії карантину, встановленого у незаконний спосіб Постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236 є незаконний і не підлягає виконанню.

Додані до відзиву акти від 26.10.2021 року, від 19.11.2021 року та від 22.11.2021 року були складені вже в період перебування її позовної заяви в суді, оскільки всі їх розмови відбувалися у приватному порядку.

Звернула увагу на лист КНП «Центр ПМД» від 29.12.2021 року, у якому зазначено, що довідку було видано їй помилково. Однак особиста думка лікаря викладається усно, а обставини, зазначені в документі, є офіційними і дійсними, а станом на 20.10.2021 року встановленої форми довідки не було.

Вакцинація в Україні є експериментальною і при винесенні наказу це повинно також бути враховано.

Тому, про законність відсторонення її від роботи не може йти мова, оскільки: ст.46 КЗпП України не передбачає відсторонення працівника від роботи за відмову від щеплення проти COVID-19; вказане в ст.46 КЗпП України «в інших випадках, передбачених законодавством», не може стосуватися підзаконного нормативно-правового акту, який обмежує її конституційне право на працю та жодним чином не відповідає Конституції України, а тільки згідно Закону прийнятого у відповідності до Конституції; ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» вказує, що тільки у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт; до профілактичних та обов`язкових щеплень, що включаються до календаря щеплень, відносяться тільки щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу, щеплення проти COVID-19 не відноситься до профілактичних та обов`язкових щеплень; постанова КМУ №1236 із змінами, зокрема п.41-6 не може застосовуватись, оскільки суттєво порушена законодавча процедура введення карантину; наказ МОЗ України №2153 від 04.10.2021 року відповідно також не може бути застосований; щеплення проти COVID-19 не є обов`язковим; лікарські засоби від коронавірусної хвороби COVID-19 знаходяться в стадії клінічного випробовування на пацієнтах, а тому вона має повне законне право не бути учасником медичних експериментів; вакцинація при стані її здоров`я, який вона не бажає розголошувати, є ризикованою медичною процедурою за наслідки якої ніхто не несе відповідальність, а тому вона має повне право утриматися від її проведення; на час видачі їй довідки протипоказань до вакцинації, затвердженої форми №028-1/о не було, а тому вона не зобов`язана була представляти в заклад іншу якусь довідку, чи переконуватися в її достовірності, оскільки це є офіційний документ, виданий медичним закладом на основі її дійсних медичних даних; повідомлення про заміну медичних довідок від 15.11.2021 року та 22.11.2021 року винесені директоркою закладу незаконно та на підставі даних документів не може бути винесений наказ про її відсторонення від роботи.

Просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Також надала письмові пояснення по справі, у яких крім викладених у позові та відповіді на відзив позов обставин, зазначила, що Верховна Рада України нарешті відреагувала на рішення Конституційного Суду України щодо невідповідності карантинних обмежень Конституції України, визнала такі дії можновладців незаконними і закріпила це у відповідному законопроекті.

На даний час хворіють всі - і вакциновані, і не вакциновані, а тому відсторонюючи її від роботи без збереження заробітної плати, її фактично залишено на виживання, оскільки вона позбавлена коштів навіть на придбання ліків.

Тому є всі законні підстави визнати виданий Сичовою О. наказ про її відсторонення незаконним та скасувати. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували дії відповідача законними, представником відповідача не надано.

У судове засідання директор Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича Сичова О.Ю. не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Кириляк Ю.В. заявлений позов не визнав. У наданому у встановлений судом строк відзиві на позов зазначив, що видаючи наказ про відсторонення позивачки від роботи відповідач керувався положенням ст.46 КЗпП України, зокрема, іншим випадком, передбаченим законодавством, до якого належить відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій виробництв і організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Це прямо передбачено ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб». Також інші випадки відсторонення працівників від роботи можуть встановлюватися іншими локальними нормативно-правовими актами, до яких можуть належати постанови, розпорядження, накази. У даній ситуації це наказ МОЗ №2153, який підпадає під категорію інших випадків, тому що законодавство, яке видає МОЗ, належить до частини українського законодавства. Роботодавець повинен виконувати все, що передбачено чинним законодавством, що не скасовано і не суперечить Конституції.

МОЗ наказом від 04.10.2021 року №2153 затвердило Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, і за цим наказом обов`язковій вакцинації підлягають працівники, зокрема закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціальної освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Згідно п.41-6 постанови КМУ №1236 із змінами, внесеними постановою КМУ №1096 від 20.10.2021 року зобов`язано керівників підприємств, установ та організацій забезпечити відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових щеплень відповідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень. Тому твердження позивачки, що немає будь-якого нормативного акту, який би надавав право про відсторонення від роботи, є безпідставним, а оскаржуваний наказ - законним.

Міністерством юстиції України зроблено висновок, що наказ МОЗ №2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, доказом чого є його реєстрація. Тобто зазначений наказ МОЗ пройшов необхідну процедуру введення його в дію.

Видаючи наказ про відсторонення від роботи позивачки відповідач керувався також розпорядженням міського голови №02-05/266 від 05.11.2021 року «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Вижницької міської ради, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації», в п.1.1 якого зобов`язано керівників закладів освіти прийняти міри по відстороненню від роботи працівників закладів освіти, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації проти COVID-19, не надали сертифікати про вакцинацію чи довідки про протипоказання, 08.11.2021 року.

Позивачка тлумачить закони щодо обов`язкового щеплення певної категорії працівників з метою профілактики інфекційних хвороб, однак такими повноваженнями не наділена. В даному випадку необхідно керуватися принципом, що поки закони, якими передбачено обов`язковість щеплення певної категорії працівників не визнані неконституційними, поки наказ МОЗ і урядова постанова не скасовані в судовому прядку, вони діють, а тому роботодавці зобов`язані їх виконувати.

Вирішуючи питання про співвідношення ст.3 та ст.43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю. Всі вчителі закладу освіти вакциновані і внаслідок такого балансу досягається мета загального блага у формі права на безпеку та охорону життя, здоров`я, що гарантовано ст.ст.3, 27, 49 Конституції України.

За законодавством України вакцинація від COVID-19 є добровільною, але держава встановлює для невакцинованих певні обмеження їхніх контактів з іншими, в інтересах захисту людей. Є право людини на здоров`я та життя і є право не вакцинуватися. Таким чином відбувається конкуренція прав, в якій право на здоров`я та життя переважає.

Позивачку ніхто не примушує вакцинуватися, але відсторонити від роботи зобов`язані, оскільки хвороба COVID-19 в багатьох випадках може протікати без симптомів, вона може захворіти навіть не знаючи та не підозрюючи про свою хворобу, ходити на роботу і таким чином створювати загрозу для дітей та працівників закладу, з якими контактує.

Відмовившись від щеплення позивачка також порушила вимоги ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я».

Європейський суд з прав людини висловив думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручання у гарантованим п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33,36 рішення у справі Соломахін проти України» від 15.03.2012 року, заява №24429/03).

Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб є виправданою. Тобто в даному випадку привелює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак в тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим.

Держава встановивши заборону педагогам працювати, які не мають профілактичного щеплення проти COVID-19 реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всього колективу працівників закладу освіти, а також дітей, які в ньому навчаються.

Отже, право позивачки на працю тимчасово обмежене з огляду на суспільні інтереси, оскільки вона відмовилась від профілактичного щеплення, яке для неї є обов`язковим. При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються.

Подібний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року по справі №682/1692/17 (провадження №61-8263 св 18) та від 10.03.2021 року по справі №33 1/5291/19 (провадження №61-17335 св 20). При відстороненні від роботи позивачки була дотримана процедура, яку рекомендують дотримуватись Державна служба України з питань праці та МОЗ.

26.10.2021 року директоркою Сичовою О.Ю. було складено акт в присутності заступника директорки ОСОБА_5 про те, що в кабінеті директорки вчительку початкових класів ОСОБА_1 було повідомлено, що з 08.11.2021 року набуде чинності наказ МОЗ України від 04.10.2021 року №2153, відповідно до якого професія вчителя ввійшла до зазначеного Переліку професій обов`язкових профілактичних щеплень, та одночасно ОСОБА_1 було запропоновано вакцинуватись проти COVID-19, на що ОСОБА_1 відповіла, що вакцинуватися не буде.

02.11.2021 року позивачку було письмово повідомлено про необхідність обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, встановлено строк до 05.11.2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до профілактичного щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 року №595. Ознайомившись з повідомленням в присутності свідка ОСОБА_5 , позивачка відмовилася підписувати даний документ. Також на даному повідомленні зазначено, що надано довідку №255 від 02.11.2021 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1

04.11.2021 року ЗЗСО отримав лист начальника відділу освіти, культури, медицини та спорту Вижницької міської ради № 839, в якому зобов`язано керівників закладів освіти ознайомити всіх працівників з наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153 під підпис.

05.11.2021 року всі працівники, в тому числі і ОСОБА_1 були ознайомлені із зазначеним наказом.

15.11.2021 року директоркою Сичовою О.Ю. було підготовлено повідомлення про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідки встановленого зразка, в якому зазначено, що наказом МОЗ №2394 від 02.11.2021 року затверджено відповідну форму довідки №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та вказано, що головний лікар КНП «Центр первинної медичної допомоги» Вижницької міської ради Паламарюк Д.Г. повідомив, що з 15.11.2021 року вищезазначену довідку встановленого зразка можна отримати у сімейного лікаря, та було рекомендовано замінити надану ОСОБА_1 довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 на довідку встановленого зразка №028-1/0. З даним повідомленням ОСОБА_1 15.11.2021 року було ознайомлено під підпис.

19.11.2021 року директоркою ЗЗСО було складено акт, яким засвідчено що вчителька початкових класів ОСОБА_1 19.11.2021 року в присутності директорки Сичової О.І. , заступників директорки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в черговий раз відмовилася від вакцинації проти COVID-19, чітко стверджуючи, що довідку встановленого зразка №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 не замінить, вакцинуватися не буде.

22.11.2021 року директоркою ЗЗСО за вих. номером №178 підготовлено повідомлення для ОСОБА_1 , в якому зазначено, що на підставі повідомлення від 15.11.2021 року №171 «Про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідку встановленого зразка» адміністрація ЗЗСО просила замінити позивачку надану нею довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 до 23.11.2021 року на довідку встановленого зразку №028-1/о, та повідомлено, що в разі ненадання довідки №028-1/о ОСОБА_1 буде відсторонена від роботи до усунення причин, що сприяли відстороненню. З вищезазначеним повідомленням ОСОБА_1 ознайомилася 22.11.2021 року, про що свідчить її підпис па повідомленні.

22.11.2021 року директоркою ЗЗСО було складено акт в присутності заступників директорки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , про те що, вчителька початкових класів ОСОБА_1 відмовилася від вакцинації проти COVID-19 заявивши, що таке явище як вакцинації проти COVID-19 заборонене релігією.

15.11.2021 року директорка звернулася до головного лікаря КНП «Центр ПМД» Вижницької міської ради Паламарюка Д.Г. за роз`ясненням, чи є протипоказання для вакцинації враховуючи довідку №255 від 20.10.2021 року, яку було видано ОСОБА_1 . Головним лікарем було роз`яснено, що даною довідкою не підтверджуються протипоказання щодо вакцинації (щеплення), вона не повинна братися до уваги.

Таким чином переконавшись, що вчителька ОСОБА_1 не маючи абсолютних протипоказань для вакцинації (щеплення), директоркою було видано наказ про відсторонення.

ОСОБА_1 посилається на довідку №255 від 20.10.2021 року, однак її не можна вважати належним доказом, оскільки на адвокатський запит №65 віл 28.12.2021 року було отримано відповідь про те, що вказана довідка була видана помилково (безпідставно), оскільки відсутні будь-які дані (первинна медична документація), які б підтверджували, що ОСОБА_1 абсолютно протипоказана вакцинація проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, це є особиста думка лікаря, що її видала. Крім того вона не підтверджує, що ОСОБА_1 абсолютно протипоказана вакцинація, про що головним лікарем КНП «Центр ПМД» Вижницької міської ради Паламарюком Д.Г. директорці Сичовій О.Ю. було повідомлено на її усне звернення 15.11.2021 року, перед відстороненням від роботи працівника, та було наголошено, що зазначена довідка не повинна братись до уваги.

Тому можна дійти висновку, що відсторонення від роботи позивачки здійснено правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

У наданих у встановлений судом строк запереченнях на відповідь на відзив на позов зазначив, що позиція позивачки про те, що на підставі довідки №255 від 20.10.2021 року вона вправі була відмовитись від вакцинації і не надавати іншу довідку, є помилковою. Постановою КМУ №1096 від 20.10.2021 року внесені зміни та доповнення до постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, яка доповнена п.41-6 такого змісту: Керівникам державних органів, керівникам державних підприємств установ та організацій забезпечити відсторонення від роботи працівників обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19, яких визначено Переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових щеплень відповідно до ст.46 КЗпП, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації виданий закладом охорони здоров`я.

Довідка вважається виданою закладом, як офіційний документ, якщо вона підписна керівником закладу. В даному випадку її повинен був підписати головний лікар КНП «Центр ПМД», його заступник чи виконуючий обов`язки головного лікаря, а не рядовий лікар, якого ніхто не уповноважував підписувати та видавати офіційні документи від імені закладу.

Тому правильно головний лікар КНП «Центр ПМД» надає інформацію, що надана позивачкою довідка не є довідкою закладу, а є особистою думкою лікаря.

Позивачка стверджує, що особиста думка лікаря викладається усно, а обставини зазначені в документі є офіційними і дійсними. Однак не надає жодних підтверджень, чому лікар не може висловлювати свою думку письмово.

В довідці не зазначено, що позивачці протипоказана за станом здоров`я вакцинація від COVID-19, а лише рекомендовано утриматись від вакцинації до 15.01.2022 року.

Тобто довідка, яку надала ОСОБА_1 ні по формі, ні за змістом не відповідає вимогам, передбаченим п.41-6 постанови КМУ №1236 від 20.10.2021 року.

У відповіді на відзив на позов позивачка стверджує, що актів від 26.10.2021 року, 19.11.2021 року та 22.11.2021 року нібито не існувало раніше, а вони складені вже під час знаходження позовної заяви в суді. Однак при цьому не надає жодних доказів на підтвердження цих тверджень.

Крім того позивачка не заперечує, що вона дійсно відмовилась від вакцинації.

Тому оскаржуваний наказ є правомірним і підстав для його скасування немає.

Суд, заслухавши представника відповідача адвоката Кириляка Ю.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Судом установлено, що позивачкою заявлено дві позовні вимоги:

про визнання незаконним та скасування наказу директорки Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича О. Сичової від 23.11.2021 року №105-к про відсторонення позивачки від роботи;

про стягнення з відповідача на користь позивачки заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_1 надано такі докази:

- копію наказу директорки Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича Вижницької міської ради Оксани Сичової (далі по тексту директорка Закладу) №105-к від 23.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », згідно якого: Керуючись ст.46 КЗпП, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб від 06.04.2000 р. №1645-III, наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153, п.41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, розпоряджень міського голови від 05.11.2021 року №02-05/266 «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Вижницької міської ради, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації» та від 12.11.2021 року №02-02/224 «Про відновлення роботи закладів освіти, культури, спорту Вижницької міської ради з 15.11.2021 року», наказує:

1. ОСОБА_1 , вчительку початкових класів, відсторонити від роботи з 23.11.2021 року на час відсутності сертифікату щеплення від COVID-19 або довідки протипоказань щеплення від COVID-19 №028-1/о на період карантину без збереження заробітної плати.

Підстава:

повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 ОСОБА_1 від 02.11.2021 року №161;

повідомлення про заміну медичної довідки ЛКК щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідки встановленого зразка №028-1/о ОСОБА_1 від 15.11.2021 року №171;

повідомлення №178.

Наявний запис: «З наказом не згідна, оскільки він порушує мої конституційні права і право на працю (підпис»);

- копію повідомлення директорки Закладу про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 вих. №161 від 02.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: Повідомляють, що з 08.11.2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти.

На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 просять до 05.11.2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 року №595.

У графі: «З повідомленням ознайомлений, другий примірник повідомлення отримала: ОСОБА_1 » відсутні дата та підпис.

У графі: «Документ про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання ОСОБА_1 » відсутні дата та підпис;

- копію повідомлення директорки Закладу про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідки встановленого зразка вих. №171 від 15.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: Повідомляють, що наказом МОЗ №2394 від 02.11.2021 року затверджено відповідну форму довідки №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Головний лікар КНП «Центр первинної медичної допомоги» Вижницької міської ради Паламарюк Г.Д. повідомив, що з 15.11.2021 року довідку встановленого зразка можна отримати у її сімейного лікаря.

Просили замінити надану нею довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 на довідку встановленого зразка №028-1/о.

У графі: «З повідомленням ознайомлена» наявні дата - 15.11.2021 року та підпис ОСОБА_1 .

У графі: «Довідку про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відсутні будь-які написи;

- копію повідомлення директорки Закладу №178 від 22.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: На підставі повідомлення від 15.11.2021 року №171 «Про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідку встановленого зразка» просила замінити надану нею довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 до 23.11.2021 року на довідку встановленого зразка №028-1/о. В разі ненадання довідки №028-1/о вона буде відсторонена від роботи до усунення причини.

У графі: «З повідомленням ознайомлена» наявні дата - 22.11.2021 року та підпис ОСОБА_1 .

У графі: «Довідку про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку № 028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відсутні дата та підпис ОСОБА_1 ;

- копію витягу з наказу №214 від 01.09.1993 року «Про педагогічне навантаження вчителів на 1993-1994 н.р.», наданого директоркою Закладу, згідно якого: Згідно навчального плану, рекомендацій МНО України, виходячи із кількості класів і ГПД, враховуючи принцип наступності у викладанні, за погодженням профкомом школи і кожним вчителем, здійснити слідуючий розподіл педагогічного навантаження серед педагогів на 1993-1994 н.р.

§1 Доручити викладання і класне керівництво у І-ІІІ класах слідуючим вчителям: 9. ОСОБА_1 - ІІІ-Б кл.;

- копію наказу Вижницького райво від 09.08.1993 року, згідно якого: §7 Перевести ОСОБА_1 з посади вихователя ГПД Вижницької СШ №1 на посаду вчителя початкових класів даної школи з 15.08.1993 року на постійно;

- копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1985 року, згідно якої: ОСОБА_1 01.09.1993 року переведена на посаду вчителя початкових класів, на якій перебуває і на даний час;

- копію довідки Вижницької районної організації Профспілки працівників освіти і науки №3 від 23.11.2021 року, згідно якої: ОСОБА_1 , вчителька початкових класів Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича є членом первинної профспілкової організації Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича;

- копію довідки про доходи №241, виданої 23.11.2021 року Вижницькою міською радою, згідно якої: за період з 05.2021 року до 10.2021 року ОСОБА_1 нараховано дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 111940,51 грн та матеріальної допомоги у розмірі 8076,25 грн, з яких: 05.2021 року - 18933,64 грн; 06.2021 року - 24032,54 грн та 8076,25 грн матеріальної допомоги; 07.2021 року - 17613,65 грн; 08.2021 року - 18427,52 грн; 09.2021 року - 16466,58 грн; 10.2021 року - 16466,58;

- копію звернення батьків учнів 3-А класу Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича, адресованого директору Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича Сичовій О.Ю. та Вижницькому міському голові Чепілю О., згідно якого: вони категорично заперечують про відсторонення їх вчительки ОСОБА_1 від проведення уроків.

Вчитель їх дітей працює за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України» з вересня 2019. Її відсторонення негативно вплине на навчання їх дітей, оскільки вчителя який би зміг її замінити за вказаною програмою на даний момент немає.

При укладанні договору з навчальним закладом вони, батьки, чітко усвідомлювали всю відповідальність, взяту на себе. В тому числі і фінансову, адже дидактичні матеріали придбаваються за рахунок батьків.

Просили забезпечити виконання договірних зобов`язань з боку адміністрації школи. Вимагали, в разі відсторонення ОСОБА_1 від роботи, забезпечити фахівцем з належною професійною підготовкою відповідно вимог програми «Інтелект України». В іншому випадку залишають за собою право реагувати на бездіяльність органу місцевого самоврядування та закладу освіти. З повагою батьки учнів 3-А класу. Наявні підписи батьків;

- копію скарги батьків учнів 3-А класу Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича (в порядку ст.30 ЗУ «Про повну загальну середню освіту») від 23.11.2021 року, адресованої начальнику відділу освіти, культури, медицини і спорту Вижницької міської ради Токар Г., директору Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Ю. Федьковича Сичовій О., згідно якої: На правах захисту прав та інтересів їх дітей - учнів 3-А класу, з метою недопущення порушення вимог чинного освітнього законодавства України, а також упередження виникнення та поширення резонансної ситуації та будь-яких інших несприятливих наслідків, переконливо просили:

вирішити питання забезпечення надання якісних освітніх послуг у Вижницькому ЗЗСО І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича (в 3-А класі) за науково-педагогічним проектом «Інтелект України» у зв`язку із ситуацією, що має місце стосовно відсторонення вчительки початкових класів від виконання відповідних обов`язків (в т.ч. здійснення перевірки на предмет законності призначення заміни, з дотриманням норм КЗпП України та вимог ст.22 ЗУ «Про повну7 загальну середню освіту, відстороненого вчителя);

по-можливості просили повно, ґрунтовно і всебічно підійти до факту відсторонення педагогічного працівника - ОСОБА_1 , оскільки дана вчителька є високопрофесійним педагогом, яка третій рік навчає їх дітей за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України».

В іншому випадку залишають за собою право реагувати на бездіяльність органу місцевого самоврядування та закладу освіти.

Про суть розгляду звернення просили повідомити в терміни відповідно до діючого законодавства України на електронну адресу. Наявні підпис батьків;

- копію листа директорки Закладу вих. №196 від 06.12.2021 року, адресованого батькам учнів 3-А класу, згідно якого: Розглянувши їх лист-звернення від 25.11.2021 року №549 щодо вирішення питання забезпечення та надання якісних освітніх послуг у 3-А класі, повідомляє наступне: у зв`язку з відстороненням класовода 3-А класу ОСОБА_1 , яка станом на 23.11.2021 року не надала жодного документу про вакцинацію або довідку про абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень з 23.11 по 26.11.2021 року (на період вакантного місця) у зв`язку з виробничою необхідністю тимчасову заміну здійснювала логопед закладу ОСОБА_11 (яка має повну вишу освіту за спеціальністю «Практична психологія та дефектологія. Логопедія», що дає право працювати в закладах освіти). Даний працівник працює на 0.7 ставки, робочий день згідно графіку розпочинається о 13:45 год. Відповідно до ст.105 КЗпП України передбачено, що працівники на тому ж місці роботи поряд з основними обов`язками мають право, обумовлено трудовим договором, виконувати додаткову роботу тимчасово відсутнього працівника, без звільнення від виконання своєї основної роботи.

ОСОБА_12 якісно та добросовісно виконувала заміну (16 навчальних годин), проведено всі заняття за науково-педагогічною програмою «Інтелект України» згідно розкладу.

З 29.11.2021 року на період тимчасово-відстороненого працівника ОСОБА_1 прийнято на роботу за строковим трудовим договором вчителя початкових класів ОСОБА_13 , в якої наявний сертифікат про повний курс вакцинації від COVID-19. Вчителька має педагогічну освіту «Вчитель початкових класів» та під час навчання в Педагогічному фаховому коледжі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича проходила практику на базі Чернівецької спеціалізованої школи І ступеня №9 за програмами науково-педагогічного проекту «Інтелект України» та «Розумники». Також ОСОБА_14 пройшла онлайн-курс для вчителів початкової школи на платформі EdEra та отримала сертифікат, що дає право викладати в початковій школі.

З 29.11.2021 року ОСОБА_13 зареєстрована на курси за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України» при Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького для проходження професійної перепідготовки, як цього вимагає державний професійний стандарт для такого типу навчання.

ОСОБА_14 , молодий спеціаліст, яка добросовісно виконує свої посадові обов`язки вчителя, дотримується вимог навчальної програми «Інтелект України», розкладу занять 3-А класу та відповідальна у ставленні до своєї роботи.

Повідомляє про те, що приступити до виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 зможе після того, як надасть документ про щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень встановленого зразка;

- копію листа директорки Закладу вих. №197 від 06.12.2021 року, адресованого батькам учнів 3-А класу, згідно якого: розглянувши їх скаргу повідомляють наступне: 08.11.2021 року набрав чинності наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153.

Відповідно до цього переліку на час карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину підлягають працівники: закладів загальної середньої освіти незалежно від типу та форми власності.

Вимога про обов`язкову вакцинацію, яку встановив наказ №2153, поширюється на всіх працівників закладу освіти. Отже, у закладі освіти зобов`язані вакцинуватися не лише вчителі, а й прибиральники службових приміщень та інші технічні працівники.

Також вимога про обов`язкову вакцинацію поширюється і на працівників на дистанційному навчанні. Наказом не скеровано, що ті, хто працює дистанційно, можуть працювати без щеплення.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-111 визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб.

Відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 внесеними змінами від 20.10.2021 року №1096, пунктом 41-6 визначено, що відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначено Переліком професій та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відбувається відповідно до ст.46 КЗпП України, до ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-111, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень.

Працівники, які мають абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОЗ від 16.09.2011 року №595 можуть надати довідку №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 видану закладом охорони здоров`я, що забезпечить не відсторонення від роботи.

Систематично з всіма працівниками закладу від серпня 2021 року проводилася роз`яснювальна робота щодо необхідності вакцинації проти COVID-19 чи отримання відповідної довідки протипоказань.

Відповідно до розпорядження міського голови від 05.11.2021 року №02-05/266 «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Вижницької міської ради, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації» в п.1.1. зазначено: «Прийняти міри по відстороненню від роботи працівників закладів освіти, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації проти COVID-19, не надали сертифікати про вакцинацію чи довідки протипоказання, з 08.11.2021 року».

Класний керівник ОСОБА_1 отримала письмове повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 02.11.2021 року №161, в якому була повідомлена про те, що до 05.11.2021 року повинна надати документ про наявність профілактичного щеплення або довідку про абсолютні протипоказання. 02.11.2021 року ОСОБА_1 надала довідку ЛКК від 20.10.2021 року №255.

15.11.2021 року надано повідомлення №171 «Про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідку встановленого зразка №028-1/о».

22.11.2021 року надано повідомлення №178, що вразі ненадання довідки встановленого зразка №028-1 /о ОСОБА_1 буде відсторонена від роботи до усунення причини.

23.11.2021 року жодного документу не було надано, видано наказ №105-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Повідомлено про те, що приступити до виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 зможе після того, як надасть документ про щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень встановленого зразка №028-1/о.

Надалі міститься інформація, зазначена у листі директорки Закладу за вих. №196 від 06.12.2021 року;

- копію роздруківок з мережі Інтернет з приводу вакцинації від COVID-19, а зокрема з: Державного реєстру лікарських засобів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 30.11.2021 року, Профспілки працівників освіти та науки України від 30.11.2021 року, Національної асоціації адвокатів України від 30.11.2021 року, Сторінки з прес-конференції з приводу початку роботи комісії з питань розслідування зловживань та порушень закону у зв`язку з COVID-19, державного Експертного Центру МОЗ України;

- довідку №255, видану 20.10.2021 року лікарем Вижницької амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Центр практичної медичної допомоги» Ільчук О.К. , згідно якої: вчитель Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 27.07.2020 року по 08.2020 року в зв`язку з COVID-19 (ПЛР №39234) з встановленим діагнозом. Рекомендовано: утриматись від вакцинації проти COVID-19 терміном до 15.01.2022 року;

- копію наказу МОЗ №1775 від 20.08.2021 року, згідно якого: Відповідно до ст.7 ЗУ «Про лікарські засоби», п.3.2 розділу III, п.2.4 гл.2 розділу X Порядку проведення клінічних випробувань лікарських засобів та експертизи матеріалів клінічних випробувань, затвердженого наказом МОЗ України від 23.09.2009 року №690, зареєстрованого в МЮ України 29.10.2009 року за №1010/17026 (у редакції наказу МОЗ України від 12.07.2012 року №523), та абзацу 43 пп.12 п.4 Положення про МОЗ України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 року №267 (у редакції постанови КМУ від 24.01.2020 року №90), на підставі висновків експертизи матеріалів щодо проведення клінічного випробування та затвердження суттєвої поправки від 13.08.2021 року, наданих державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», наказує зокрема: 1. Дозволити проведення клінічного випробування лікарського засобу, призначеного для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно з додатком 1;

- копію наказу МОЗ №3018 від 24.12.2020 року, згідно якого: Відповідно до ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п.1 та 8 Положення про МОЗ України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 року №267 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2020 року №90), протоколу засідання оперативного штабу МОЗ України з реагування на ситуації з поширення інфекційних хвороб, яким можна запобігти шляхом вакцинації від 22.12.2020 року №5, з метою удосконалення організації порядку проведення профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наказує, зокрема: 1. Затвердити Дорожню карту з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021-2022 роках, що додається;

- копію Дорожньої карти з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021-2022 роках. Затвердженої наказом МОЗ України від 24.12.2020 року №3018.

На спростування позовних вимог та підтвердження заперечень проти позову представником відповідача адвокатом Кириляком Ю.В. надано такі докази:

- копію акту Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича від 26.10.2021 року, складеного про те, що 26.10.2021 року в кабінеті директора вчителька початкових класів ОСОБА_1 , в присутності заступника директора ОСОБА_5 , була повідомлена, що з 08.11.2021 року стане чинним наказ МОЗ від 04.10.2021 року №2153, в якому професія вчителя ввійшла до Переліку професій обов`язкових профілактичних щеплень. Було запропоновано провакцинуватись проти COVID-19, на що ОСОБА_1 відповіла, що вакцинуватись не буде та сказала такі слова «не про це раба Божа ти піклуєшся, це є чіпування людей». Акт підписаний Сичовою О. та ОСОБА_5 ;

- копію повідомлення директорки Закладу про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 вих. №161 від 02.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: Повідомляють, що з 08.11.2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти.

На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 просять до 05.11.2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 року №595.

У графі: «З повідомленням ознайомлений, другий примірник повідомлення отримала: ОСОБА_1 » наявний надпис «відмова підпису, другий екземпляр дано на руки, свідок ОСОБА_5 ».

У графі: «Документ про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання ОСОБА_1 » наявний надпис «Надати довідку №255 (утриматись від вакцинації до 15.01.22) дата підпису - 02.11.2021 р., «підпис ОСОБА_1»»;

- копію листа начальника відділу освіти, культури, медицини і спорту Вижницької міської ради №839 від 04.11.2021 року, адресованого керівникам закладів освіти, згідно якого: Повідомили, що з 08.11.2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів загальної середньої освіти, дошкільної, позашкільної освіти.

Просили провести 05.11.2021 року наради в закладах освіти, ознайомити всіх працівників з наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» під підпис.

Зібрати всі підтверджуючі документи про вакцинацію чи довідки про протипоказання.

Відповідальність за достовірність поданої інформації щодо щеплення покладається на керівника закладу;

- копію списку працівників для ознайомлення з наказом МОЗ від 04.10.2011 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 05.11.2021 року, згідно якого ознайомлені 76 працівників, серед яких під №13 ОСОБА_1 ;

- копію розпорядження виконавчого комітету Вижницької міської ради №02-05/266 від 05.11.2021 року «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Вижницької міської ради, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації», згідно якого: Керуючись ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.46 КЗпП, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-111, п.41-66 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року №1236, наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153:

1. Керівникам закладів освіти Вижницької міської ради:

1.1. Прийняти міри по відстороненню від роботи працівників закладів освіти, які відмовляються (ухиляються) від вакцинації проти COVID-19, не надали сертифікати про вакцинацію чи довідки про протипоказання, з 08.11.2021 року.

1.2. Допустити відсторонених працівників до роботи після усунення причини відсторонення та надання документального підтвердження.

1.3. На час відсторонення зберігати за відстороненими працівниками місце роботи і посаду.

2. Відділу освіти, культури, медицини і спорту Вижницької міської ради (Галина Токар):

2.1. Взяти на контроль стан проведення вакцинації працівників закладів освіти Вижницької громади.

2.2. Ознайомити всіх керівників закладів освіти Вижницької громади з даним розпорядженням;

- копію повідомлення директорки Закладу про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідки встановленого зразка вих. №171 від 15.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: Повідомляють, що наказом МОЗ №2394 від 02.11.2021 року затверджено відповідну форму довідки №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Головний лікар КНП «Центр первинної медичної допомоги» Вижницької міської ради Паламарюк Г.Д. повідомив, що з 15.11.2021 року довідку встановленого зразка можна отримати у її сімейного лікаря.

Просили замінити надану нею довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 на довідку встановленого зразка №028-1/о.

У графі: «З повідомленням ознайомлена» наявні дата - 15.11.2021 року та підпис ОСОБА_1 .

У графі: «Довідку про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відсутні будь-які написи;

- копію акту Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича від 19.11.2021 року, складеного про те, що вчителька початкових класів ОСОБА_1 19.11.2021 року в кабінеті №25, в присутності директорки закладу Сичової О.Ю. , заступників директора ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в черговий раз відмовилася від вакцинації проти COVID-19, чітко затверджуючи, що довідку на встановлений зразок №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 не замінить, вакцинуватися категорично не буде. Акт підписаний Сичовою О. , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ;

- копію повідомлення директорки Закладу №178 від 22.11.2021 року, адресованого вчительці початкових класів ОСОБА_1 , згідно якого: На підставі повідомлення від 15.11.2021 року №171 «Про заміну медичних довідок щодо протипоказань профілактичного щеплення проти COVID-19 на довідку встановленого зразка» просила замінити надану нею довідку щодо протипоказань щеплення від COVID-19 до 23.11.2021 року на довідку встановленого зразка №028-1/о. В разі ненадання довідки №028-1/о вона буде відсторонена від роботи до усунення причини.

У графі: «З повідомленням ознайомлена» наявні дата - 22.11.2021 року та підпис ОСОБА_1 .

У графі: «Довідку про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку № 028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відсутні дата та підпис ОСОБА_1 ;

- копію акту Вижницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича від 22.11.2021 року, складеного про те, що вчителька початкових класів ОСОБА_1 22.11.2021 року в присутності директорки закладу Сичової О.Ю. , заступників директора ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відмовилася від вакцинації проти COVID-19 заявивши, що це заборонено релігією. ОСОБА_1 пояснювала свою відмову такими словами: «наближається кінець світу, це все робиться для знищення людей», «я усвідомлюю, що залишусь без заробітної плати, але ми будемо спасені». Акт підписаний Сичовою О. , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ;

- копію наказу директорки Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича Вижницької міської ради Оксани Сичової (далі по тексту директорка Закладу) №105-к від 23.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », на якому наявний запис: «З наказом не згідна, оскільки він порушує мої конституційні права і право на працю (підпис»);

- лист головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги» Вижницької міської ради Паламарюка Д. №416 від 29.12.2021 року, наданого адвокату Кириляку Ю.В. на його адвокатський запит від 28.12.2021 року №65, згідно якого: Станом на 20.10.2021 року встановленої форми довідки щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 затвердженої не було.

До затвердження довідки форми №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 видавались довідки ЛКК, які виписуються комісійно на вимогу (звернення) громадян.

Що стосується довідки від 20.10.2021 року №255, то вказана довідка була видана помилково (безпідставно), оскільки відсутні будь-які дані (первинна медична документація) які би підтверджували, що ОСОБА_1 абсолютно протипоказана вакцинація проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, це є особиста думка лікаря, що її видала. Крім того вказана довідка не підтверджує, що громадянці ОСОБА_1 абсолютно протипоказана вакцинація, про що ним було надано роз`яснення директорці Оксані Сичовій на її усне звернення 15.11.2021 року перед відстороненням від роботи працівника зокрема, вказувалось, що ця довідка не повинна братись до уваги.

В своєму поясненні лікар Ільчук О.К. визнала свою помилку, що довідку видана безпідставно, оскільки вона не є її сімейним лікарем, а тому довідку не повинна була взагалі видавати.

В даний час затверджено відповідну форму №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та інструкцію щодо її заповнення було затверджено наказом МОЗ №2394 від 02.11.2021 року. У довідці про тимчасові протипоказання до вакцинації від COVID-19 має бути обов`язково вказаний термін дії цих протипоказань;

- копію адвокатського запиту Кириляка Ю.В. №65 від 28.12.2021 року, адресованого головному лікарю КНП «Центр первинної медичної допомоги» Вижницької міської ради Паламарюку Д.

Трудовий спір стосується встановлення законності наказу про відсторонення від роботи працівника закладу загальної середньої освіти й правомірності невиплати відповідному працівнику заробітної плати за час відсторонення від роботи.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи суд застосовує такі норми права.

Конституція є законом прямої дії, в силу ст.ст.3, 6, 8, 19, 28, 43, 49, 55, 56, 64, 68 Конституції України: людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на повагу до його гідності.

Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, встановлених Конституцією, та у порядку, визначеному законом.

Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.147 та п.2 ст.150 Конституції України, повноваження тлумачити зміст Конституції України та вирішувати питання відповідності законів України Конституції України, належить виключно Конституційному Суду України.

Відтак, будь-які органи чи посадові особи держави (поліцейські, міністри, депутати тощо), крім Конституційного Суду України, не мають повноважень тлумачити зміст законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, у разі, якщо діючий закон чи нормативно-правовий акт суперечить Конституції України в усіх необхідних випадках слід безпосередньо застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

У відповідності правової позиції Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні великої палати КС України від 28.08.2020 року по справі за №1-14/2020 (230/20), за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови КМ України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень ч.1, 3 ст.29 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», абз.9 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зазначається, що згідно зі ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Конституційний Суд України наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України.

Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

В Україні не було введено ані воєнного, ані надзвичайного стану, а тому на думку суду, є без безпідставними вимоги до загальної вакцинації без згоди (пріорітет людини) особи.

Щодо правового регулювання на національному рівні питання відсторонення працівників у зв`язку з відсутністю у них щеплення від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-2.

В силу ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та календарю профілактичних щеплень в Україні, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року №595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.08.2014 року №551), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 року №1237/26014, до профілактичних та обов`язкових щеплень, що включаються до календаря щеплень, відносяться щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу.

Отже, зазначенні норми матеріального права містять вичерпний перелік обов`язкових захворювань, які на підставі цих норм включені до календарю профілактичних щеплень в Україні.

Щеплення проти СОVID-19 не відноситься до переліку профілактичних та обов`язкових щеплень, визначених Законом і не може бути підставою для відсторонення від роботи особи в разі її обґрунтованої відмови від участі у щепленні проти СОVID-19.

Статтею 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може привести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюється від виконання зазначених видів робіт.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до п.4 Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень, яке затверджене Наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.09.2011 року №595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 11.08.2014 року №551) щеплення дозволяється проводити тільки зареєстрованими в Україні вакцинами/анатоксинами згідно з Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року №595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.08.2014 року №551), та інструкціями із застосування вакцини або анатоксину, затвердженими в установленому порядку.

Профілактичні щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до вказаного Календаря профілактичних щеплень в Україні не включені.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

У пунктах а, б ст.10 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Відповідно до ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі:

- появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

- відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій для яких таке щеплення є обов`язковим.

Відсторонення працівника від роботи слід розуміти, як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі за текстом - Перелік №2153).

Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби С0VID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники, зокрема:

3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV- 2», який набрав чинності з 08.11.2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти СOVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень, яких передбачена Переліком №2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID-19 яких визначена Переліком №2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОУЮ-19, відповідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 ЗУ «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням ч.1 ст.94 КЗпП України, ст.ст.1, 5 13 ЗУ «Про оплату праці» та ч.3 ст.5 ЗУ «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Законодавством про працю не передбачена така підстава для звільнення або відсторонення від посади, як відсутність у працівника щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 або відмова від вакцинації.

Таким чином відсторонення працівників у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень від інфекційних хвороб, до яких Законом віднесено дифтерію, кашлюк, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз, відбувається тільки у порядку, встановленому Законом та ніяк підзаконним актом, чи наказом керівника міністерства, підприємства чи організації тощо.

У ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, коклюш, правець та кір в Україні є обов`язковими.

Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Відтак, в правовому аспекті цієї норми закріплено та обумовлено процедуру відсторонення працівника від роботи, відповідно до якої виникнення права у роботодавця на відсторонення працівника від роботи відбувається тільки при наявності необґрунтованої відмови особи за поданням відповідної, тобто уповноваженої посадової особи, державної санітарно-епідеміологічної служби.

Таким чином, в разі надання працівником обґрунтованої відмови, відсутні підстави у посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для подання, а у роботодавця права на відсторонення працівника від роботи.

Окрім того Закон не містить поняття «необґрунтована відмова від щеплення», як і не містить вказівок, в якому вигляді подається зазначена відмова і в який орган.

Відтак, особа на свій розсуд обирає форму відмови та орган для її подання і жодна посадова особа, у зв`язку з відсутністю в Законі поняття необґрунтованої відмови, немає права надавати їй будь-яку кваліфікацію, так як сама відмова в межах права повинна містити лише ознаки письмового чи усного обґрунтування.

Згідно ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частинами 1 та 2 ст.32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст.286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи.

Фізична особа зобов`язана утримуватися від поширення інформації, зазначеної у частині першій цієї статті, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків або з інших джерел.

Фізична особа може бути зобов`язана до проходження медичного огляду у випадках, встановлених законодавством.

А згідно зі ст.39-1 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних» особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Визнається сторонами та підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними, достатніми та допустимими доказами, що:

- позивачка ОСОБА_1 перебуває на посаді вчительки початкових класів Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Юрія Федьковича Вижницької міської ради;

- 15.11.2021 року та 22.11.2021 року директоркою Закладу позивачку повідомлено про необхідність заміни до 23.11.2021 року наданої нею довідки №255, виданої 20.10.2021 року лікарем Вижницької амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Центр практичної медичної допомоги» Ільчук О.К. щодо протипоказань щеплення від COVID-19 на довідку №028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», форма якої затверджена наказом МОЗ №2394 від 02.11.2021 року, а також про те, що у разі ненадання такої довідки вона буде відсторонена від роботи до усунення причини;

- наказом директорки Закладу Сичової О. №105-к від 23.11.2021 року позивачку ОСОБА_1 , вчительку початкових класів, відсторонено від роботи з 23.11.2021 року на час відсутності сертифікату щеплення від COVID-19 або довідки протипоказань щеплення від COVID-19 №028-1/о на період карантину без збереження заробітної плати. Зазначений наказ ОСОБА_1 отримала 23.11.2021 року під підпис.

Надані представником відповідача копії актів від 19.11.2021 року та від 22.11.2021 року містять інформацію про те, що директорка Сичова О.Ю. фактично примушувала позивачку ОСОБА_1 вакцинуватися проти COVID-19 та замінити надану нею довідку №255 від 20.10.2021 року на довідку встановленого зразка №028-1/о, на що остання категорично відмовлялася.

Надані докази викликають обґрунтовані сумніви у їх допустимості та достовірності, оскільки позивачка ОСОБА_1 стверджує, що у її присутності та присутності заступників директора ОСОБА_5 і ОСОБА_8 зазначені акти не складалися, і у повідомленнях №171 від 15.11.2021 року та №178 від 22.11.2021 року про їх складання не зазначено.

Крім того, представником відповідача взагалі не надано жодних повідомлень від 19.11.2021 року, які були б складені відповідачем і адресовані позивачці.

Доданий представником відповідача лист головного лікаря КНП «Центр ПМД» Вижницької міської ради Паламарюка Д. №416 від 29.12.2021 року, наданий на його адвокатський запит від 28.12.2021 року, суд визнає неналежним та недопустимим доказом, оскільки адвокат не вправі вимагати інформацію, яка становить лікарську таємницю та наданий без дозволу особи, якої стосується дана інформація.

Тобто судом встановлено, що адвокат, звертаючись з адвокатським запитом діяв в інтересах представника відповідача стосовно позивачки на одержання медичної інформації про неї за відсутності таких підстав, що суперечить вимогам ст.24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Решту наданих сторонами доказів є неналежними, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування - правомірності наказу №105-к від 23.11.2021 року, а є листуванням батьків учнів 3-А класу з адміністрацією ЗЗСО та органом місцевого самоврядування, а також інформацією щодо вакцини та порядку проведення вакцинації проти COVID-19.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що:

- ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено вичерпний перелік обов`язкових профілактичних щеплень, якими є щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу і, які включаються до календаря щеплень;

- ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 і вакцинація від COVID-19 не включена до Календаря профілактичних щеплень в Україні;

- відмова або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень від інфекційних хвороб, визначених виключно Законом, повинна відбувається тільки у порядку, встановленому Законом та ніяк підзаконним актом, наказом керівника міністерства, підприємства чи організації тощо;

- інформація про стан здоров`я позивачки, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні, є конфіденційною інформацією і її вимагання за місцем роботи, так само і примушування до вакцинації - заборонені Законом, а тому позивачка правомірно відмовилася надавати таку інформацію;

- в Україні не було введено у встановленому Законом порядку ні воєнного, ні надзвичайного стану, а тому не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України;

- наслідком винесення оскаржуваного наказу позивачку ОСОБА_1 фактично залишено без засобів до існування.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами Закону дає підстави для висновку, що відмова позивачки у наданні конфіденційної медичної інформації, а також її обґрунтована відмова від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які не передбачені Законом, не можуть бути підставою для її відсторонення від роботи, визначеною ч.1 ст.46 КЗпП України.

Таке відсторонення позивачки від роботи, за відсутності введеного в Україні у встановленому Законом порядку воєнного чи надзвичайного стану, грубо порушує її права, гарантовані Конституцією України, а зокрема і право на працю.

Враховуючи ту обставину, що відсторонення ОСОБА_1 від роботи проведено з порушенням ч.1 ст.46 КЗпП України, суд дійшов висновку, що є незаконним та підлягає скасуванню наказ директорки Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича Сичової О.Ю. від 23.11.2021 року №105-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Тому позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи обґрунтована та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Доводи представника відповідача про правомірність оскаржуваного наказу встановлених судом обставин не спростовують, ґрунтуються на перекручуванні фактів та зводяться до власного тлумачення вимог чинного трудового законодавства та характеру спірних правовідносин виключно на власну користь.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи суд застосовує такі норми права.

Чинним трудовим законодавством не врегульовано порядок відновлення права працівника у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи та компенсації у зв`язку з цим втраченої частини заробітної плати, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку є всі підстави для застосування аналогії закону та вирішити питання поновлення порушеного права та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи без збереження заробітної плати, застосовуючи порядок, визначений в ст.235 КЗпП України.

Відповідно до ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином у відповідності до зазначеної норми матеріального права, порушені права працівника незаконним відстороненням від роботи підлягають захисту шляхом стягнення з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

За змістом абз.3 п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Судом установлено, що на порушення ст.46 КЗпП України роботодавець з власної ініціативи без законних підстав 23.11.2021 року відсторонив позивачку від роботи із зупиненням виплати заробітної плати.

Позивачкою надано довідку про доходи, згідно якої заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували відстороненню (вересень та жовтень 2021 року) становила 16466,58 грн. на місяць, а за два місяці відповідно 32933,16 грн.

Проте доказів про кількість фактично відпрацьованих протягом цих двох місяців робочих (календарних) днів, позивачкою суду не надано.

Однак в даному випадку ефективним способом порушеного права буде стягнення з відповідача на користь позивачки невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи - з 23.11.2021 року по день фактичного допущення до роботи, розрахунок якої має бути здійснено у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України щодо визначення середнього заробітку.

Тому позовна вимога про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи обґрунтована та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом установлено, що позивачкою при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн за позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи.

Пунктом 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню:

- на користь позивачки - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн за позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи;

- в дохід держави - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн за позовну вимогу про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273-279, 354, 430, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасування наказ директорки Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича Сичової Оксани Юріївни від 23.11.2021 року №105-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнути з Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 44, Чернівецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути з Вижницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 44, Чернівецької області, в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Відповідач - Вижницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. Ю. Федьковича в особі директора Сичової Оксани Юріївни, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 44, Чернівецької області, .

Повне рішення виготовлено 04 лютого 2022 року

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК