Справа № 199/2401/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Ткаченко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів.

Позові вимоги обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 . Після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично спадщину отримана мати заявника - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформила своїх спадкових прав.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , оскільки в поданих нотаріусу правовстановлюючих документах на ім`я ОСОБА_2 виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 записано ім`я та по батькові спадкодавця - « ОСОБА_2 », тобі як в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 записано - ОСОБА_2 ». Згідно відомостей Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 №3 від 10.04.2021 батьком зазначено - « ОСОБА_2 ». Згідно Довідки КП «ДМБТІ» ДМР №2779 від 15.03.2021 реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та також реєстрацію права власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, що розташована по АДРЕСА_1 проведено на ім`я ОСОБА_2 . Встановити тотожність імені та по батькові - « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », встановити родинні стосунки між батьком і сином і належність правовстановлюючих документів спадкодавцю - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у нотаріуса відсутні можливості.

Таким чином заявник не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька та вимушений був звернутися до суду з даною заявою.

На підставі зазначеного, заявник просить встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документів на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2022 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

09.06.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №418.

Після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично спадщину отримана мати заявника - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , оскільки в поданих нотаріусу правовстановлюючих документах на ім`я ОСОБА_2 виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 записано ім`я та по батькові спадкодавця - « ОСОБА_2 », тобі як в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 записано - ОСОБА_2 ». Згідно відомостей Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 №3 від 10.04.2021 батьком зазначено - « ОСОБА_2 ». Згідно Довідки КП «ДМБТІ» ДМР №2779 від 15.03.2021 реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та також реєстрацію права власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, що розташована по АДРЕСА_1 проведено на ім`я ОСОБА_2 . Встановити тотожність імені та по батькові - « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », встановити родинні стосунки між батьком і сином і належність правовстановлюючих документів спадкодавцю - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у нотаріуса відсутні можливості.

В домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №858 від 07 лютого 2022 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає, що факт родинних стосунків заявника як сина з померлим батьком - ОСОБА_2 та належність йому правовстановлюючого документу - на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Суд вважає, що факт родинних відносин та належність правовстановлюючого документу заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити свідоцтво про право на спадщину за законом.

Зазначене підтверджено постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що лишилось після смерті ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що подані документи не дають можливості нотаріусу встановити факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 та належності нерухомого майна, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , так як містять розбіжності у прізвищах та іменах.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявник довів належними та допустимими доказами вимоги заяви, тому, заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника.

Керуючись ст. ст.4,10,263-265,293,315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між сином та батьком, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документів на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

09.06.2022