УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москаленко Ольги Петрівни, щодо не вчинення дій по зняттю арешта із нерухомого майна, заінтересовані особи: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», ОСОБА_2 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 26.07.2021 р. звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москаленко Ольги Петрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», у якій заявник просить:

визнати бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москаленко О.П. щодо не зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 неправомірною;

скасувати арешт і заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що заявник є власником квартири АДРЕСА_1 .

14.07.2021 у ході нотаріального оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири, приватним нотаріусом КМНО Смоляніновою О.Я. було виявлено, що на належну заявнику квартиру накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 1345767, зареєстровано 01.10.2004 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Солом`янському районі м. Києва від 28.10.2002 серії АА №861270, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.07.2021 №265821592.

Заявник зазначає, що вона, її колишній чоловік ОСОБА_2 , та повнолітня дочка ОСОБА_3 , є власниками у рівних частках зазначеної квартири.

Заявник не отримувала протягом 2002-2021 років ані рішення суду ані постанов державного виконавця, а тому їй не було відомо про накладення арешту на її квартиру.

Під час збирання інформації, їй стало відомо що 24.07.2002 р. Солом`янським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким було стягнуто з неї та її чоловіка солідарно заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 2328 грн.

28.10.2002 державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві на виконання зазначеного рішення суду було винесено постанову серії АА № 861270 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник звертає увагу на те, що станом на день звернення до суду із даною скаргою, заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг відсутня, що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району у м. Києві» від 15.07.2021 №38-2419/03.

Крім того, згідно з даними Єдиного реєстру боржників, ані за заявником, ані за ОСОБА_2 не рахується жодної заборгованості, що підтверджується відповідними витягами.

16.07.2021 заявником було подано скаргу на ім`я начальника Солом`янського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду, а також зняти арешт і заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

20.07.2021 заявником отримано відповідь, якою її скарга була відхилена із зазначенням того, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають, матеріали виконавчого провадження 2002 року знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Заявник вказує на те, що державним виконавцем не було надіслано постанови про відкриття провадження та про арешт майна боржника, а після отримання доказів про погашення заборгованості в повному обсязі, не було знято арешт з її квартири.

З наведених підстав, заявник просить визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Солом`янського РВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Москаленко О.П. по не зняттю арешту з квартири АДРЕСА_1 та скасувати арешт і заборону на відчуження з даної квартири.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04.08.2021 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 19.11.2021 р., відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Заступник начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москаленко Ольга Петрівна, Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення дій по зняттю арешта із нерухомого майна, та призначено справу до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду представником заявника подано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Від представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, будь-яких заяв/клопотань, письмових пояснень до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги та подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є власниками в рівних долях квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.07.2004 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24.07.2002 р. Солом`янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення №2-2000/02, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 2328 грн.

28.10.2002 державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві на виконання рішення суду винесено постанову серії АА №617590, серії АА № 861270 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов`язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Як встановлено судом, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстру Іпотек на майно боржника накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови серії АА 861270 ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

З витягу з Єдиного реєстру боржників, відомості стосовно боржника ОСОБА_1 відсутні.

З листа заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) О.Москаленко від 20.07.2021 року вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , Відділ повідомляє, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Надати більш детальну інформацію не представляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження 2002 року знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

В вказаному листі виконавець вказує, що Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними. Також повідомляє про можливість звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району у м. Києві» від 15.07.2021 №38-2419/03 заборгованість за утримання будинків, споруд та прибудинкової території згідно постанови № 861270 від 28.10.2002 в сумі 2379,11 грн. сплачена в повному обсязі.

Відповідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району у м. Києві» від 26.01.2022 №38-357/03 заборгованість за утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.01.2022 року відсутня.

Разом з тим, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито належних заходів щодо зняття арешту з майна боржника, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах , судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 року (справа № 204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувану не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Так, відповідно до ст.ст. 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року,( в редакції 2002 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу Державної виконавчої служби) припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 27.03.2020 року (справа № 817/928/17), не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії,

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов`язання органу державної виконавчої служби зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою від 28.10.2002 року серії АА №861270 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москаленко Ольги Петрівни, щодо не вчинення дій по зняттю арешта із нерухомого майна, заінтересовані особи: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 28 жовтня 2002 серії АА №861270 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.