Ухвала

21 червня 2022 року

м. Київ

справа № 596/826/21-ц

провадження № 61-3738св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року у складі судді Лисюк І. О. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Костів О. З., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів з матері.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що до 16 січня 2021 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . У липні 2019 року відповідачка забрала усі заощадження та із сином самовільно переїхала на проживання до своїх батьків, чим штучно створила ситуацію з метою отримання аліментів на дитину. Поки він перебував за кордоном відповідачка звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. 29 листопада 2019 року Гусятинським районним судом ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 . З вересня 2020 року і до цього часу малолітній син перебуває на його утриманні, а відповідачка не бере жодної участі у вихованні і утриманні дитини, проте, вимагає від нього сплати аліментів і погашення штучно створеного боргу.

Враховуючи викладене, позивач просив звільнити його від сплати аліментів та припинити їх стягнення; стягувати аліменти з відповідачки на утримання сина в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути судові витрати по справі

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що підставами для звернення із позовом про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості з аліментів не можуть бути обставини, які виникли внаслідок неправомірної поведінки особи, що полягає в умисному невиконанні рішення органу опіки та піклування.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається позивач, виникли внаслідок зміни батьком місця проживання дитини без згоди матері, з якою дитина фактично проживала, та не можуть бути підставами для припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати вже існуючої заборгованості з аліментів.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У квітні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У касаційній скарзі вказує на те, що судами неправильно застосовано положення статті 197 СК України за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

13 червня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів з матері, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року призначити до судового розгляду на 29 червня 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний