КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/8569/19 Головуючий у 1 інстанції: Сердинський В.С.
Провадження № 22-ц/824/1621/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Мельника Я.С.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» (Busfor.ua), Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркарс Європа», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроклуб», про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua), СТОВ «Інтеркарс Європа», третя особа: ТОВ «Євроклуб», про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначала, що 02 липня 2019 року вона придбала у компанії по продажу автобусних квитків через інтернет ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) квиток №7846284 на 13 липня 2019 року на автобус сполученням Берлін (Німеччина) - Київ (Україна). У білеті вказано перевізника - СТОВ «Інтеркарс Європа».У вказане місце на Центральному автовокзалі м. Берліну вона прибула завчасно. Там вже був автобус до м. Києва, але її не було у списку водія. Водій автобуса телефонував до свого куратора в м. Київ для вирішення цього питання. Оскільки її прізвище не було зареєстровано в місце для неї не заброньовано, вільні місця в автобусі були відсутні, водій відмовив їй зайти до автобусу. В подальшому з`ясувалося, що це автобус іншого перевізника компанії «Євроклуб». О 17.00 вказаний автобус вирушив до м.Києва (Україна), а вона залишилася на Центральному автовокзалі м. Берліна. Інших автобусів до м. Києва (Україна) 13 липня 2019 року з Центрального автовокзалу м. Берліна (Німеччина) не було. Вона звернулася за допомогою до працівників Центрального автовокзалу м. Берліна, які вони повідомили, що перевізник СТОВ «Інтеркарс Європа» вже два роки не заходить до вказаного автовокзалу.Відтак, ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) продало їй квитки на автобус перевізника, який не їздить з м. Берліну до м. Києва. Вона була вимушена їхати на таксі до аеропорту та придбати квиток на літак. Вона оплатила таксі від Центрального автовокзалу м. Берліна до аеропорту, а також усю ніч сиділа в аеропорту та чекала на літак.02 серпня 2019 року ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) виплатило їй 1768,01 грн., які вона сплатила за квиток №7846284 на 13 липня 2019 року, чим визнав свою провину у зв`язку із неналежним наданням послуг.Разом з тим, їй також були завдані збитки у вигляді придбання квитка на літак на суму 3796,38 грн. та вартості таксі 60 євро, що еквівалентно 1750 грн., які залишились невідшкодовані їй відповідачами, хоча вона наполягала на їх відшкодуванні у своїй претензії. Невиконання відповідачами умов договору завдано їй моральної шкоди. ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у вигляді придбання квитка на літак на суму 3796,38 грн. та вартості таксі 60 євро, що еквівалентно 1750 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду, що вона самостійно дійшла висновку про відсутність автобуса на місці посадки, не отримала офіційного підтвердження від ТОВ «І-Тревелс» про відсутність автобуса, в тому числі відміну чи невиконання рейсу, самостійно відмовилася від договору перевезення та скористалася послугами іншого перевізника. Такі висновки суду не відповідають обставинам справи. Звертає увагу на те, що, повернувши їй кошти, відповідач фактично визнав свою вину у невиконання перед нею зобов`язань.

В судове засідання сторони, третя особа та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 липня 2019 року позивачка ОСОБА_1 придбала у компанії по продажу автобусних квитків через мережу Інтернет ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) квиток №7846284 на 13 липня 2019 року на автобус сполученням Берлін (Німеччина) - Київ (Україна). Перевізником в квитку зазначено Intercars (а.с.16,17).За придбання вказаного квитка позивачка сплатила 1768,01 грн.

Послуги з перевезення на підставі квитка № 7846284 на 13 липня 2019 року ОСОБА_1 надано не було.

У відповідь на претензію ОСОБА_1 ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) 02 серпня 2019 року повернуло позивачці 1768,01 грн., які вона сплатила за квиток №7846284 на 13 липня 2019 року.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua), СТОВ «Інтеркарс Європа», третя особа: ТОВ «Євроклуб», про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 самостійно дійшла висновку про відсутність автобуса на місці посадки в м. Берлін (Німеччина), не отримала офіційного підтвердження від ТОВ «І-Тревелс» про відсутність автобуса, відміну або ж невиконання рейсу, відмовилася від договору перевезення та скористалася послугами іншого перевізника, позивачка не довела завдання їй майнової та моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитися із таким рішенням суду першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору ОСОБА_1 є відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору пасажирського перевезення, на підтвердження укладення якого ОСОБА_1 був виданий квиток №7846284 на 13 липня 2019 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення пасажира автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між перевізником та пасажиром у письмовій формі (пасажирський квиток, договір, квитанція тощо).

Таким чином, договір про перевезення пасажира та багажу вважається укладеним в письмовій формі з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, який є підтвердженням укладення такого договору та його істотних умов.

Як зазначила ОСОБА_1 , 02 липня 2019 року вона придбала у компанії по продажу автобусних квитків через інтернет ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) квиток №7846284 на 13 липня 2019 року на автобус сполученням Берлін (Німеччина) - Київ (Україна), в якому вказано перевізника СТОВ «Інтеркарс Європа». Вона прибула завчасно до Центрального автовокзалу м. Берліну. В автобусі сполученням Берлін (Німеччина) - Київ (Україна) у списку зареєстрований пасажирів її прізвища не було, у зв`язку із чим водій відмовився взяти її до автобусу, оскільки не було вільних місць.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , відповідачі не надали суду доказів на спростування вказаних обставин.

23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідачів ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua), СТОВ «Інтеркарс Європа» із претензією про повернення коштів за квиток та відшкодування завданих збитків (а.с. 5-10).

У відповідь на претензію ОСОБА_1 ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) 02 серпня 2019 року повернуло кошти, які вона сплатила за квиток в сумі 1768,01 грн.

Повернення ОСОБА_1 коштів, сплачених за квиток №7846284, підтверджує факт ненадання ОСОБА_1 послуг з перевезення на підставі вказаного квитка.

Ненадання ОСОБА_1 послуг з перевезення на підставі квитка № 7846284 через відсутність її прізвища у списках водія підтверджується також і роздруківкою електронного листування між представником СТОВ «Інтеркарс Європа» та представником ТОВ «Євроклуб» (а.с. 49-53).

Відтак, суд першої інстанції безпідставно послався як на підставу для відмови від позову на те, що ОСОБА_1 самостійно дійшла висновку про відсутність автобуса на місці посадки в м. Берлін (Німеччина), та самостійно відмовилася від договору перевезення, скориставшись послугами іншого перевізника.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують порушення зобов`язань за договором перевезення за квитком № 7846284 з боку перевізника.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У зв`язку з порушенням договору перевезення ОСОБА_1 була змушена їхати до аеропорту та придбавати квиток на літак, вартість якого склала 3796,38 грн. Також вона оплатила таксі від Центрального автовокзалу м. Берліна до аеропорту, вартість якого склала 1750 грн., всього сума понесених витрат склала 5546,38 грн.

Вказані витрати були пов`язані з порушенням перевізником договору перевезення за квитком № 7846284 , та були вимушеними для ОСОБА_1 . Відтак, вимоги позивачки про стягнення відповідних витрат, як збитків, відповідають положенням ст. 22 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1 просила стягнути понесені збитки з обох відповідачів ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) та СТОВ «Інтеркарс Європа» спільно.

Разом з тим, як вбачається з наданої ОСОБА_1 копії квитка № 7846284 на 13 липня 2019 року, перевізником зазначено саме Intercars (СТОВ «Інтеркарс Європа»).

Тому, саме СТОВ «Інтеркарс Європа» як сторона договору перевезення має відповідати за завдані збитки внаслідок невиконання зобов`язань за договором.

Повернення позивачці сплачених за квиток коштів співвідповідачем ТОВ «І-Тревелс» (Busfor.ua) не покладає на нього спільної відповідальності разом з перевізником СТОВ «Інтеркарс Європа».

Відповідно до відзиву ТОВ «І-Тревелс» на позов та роздруківки електронного листа від 29 серпня 2019 року від представника СТОВ «Інтеркарс Європа» на адресу представника ТОВ «І-Тревелс», останнє в даному випадку діяло як агент і здійснило повернення сплачених за квиток коштів за вказівкою перевізника, а не як сторона договору перевезення (а.с. 65).

Колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданоївнаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначала, що у зв`язку з ненаданням послуг перевезення згідно квитка № 7846284 13 липня 2019 року, вона, не знаючи німецької мови, була змушена їхати до аеропорту та придбати квиток на літак. Вона оплатила таксі від Центрального автовокзалу м. Берліна до аеропорту, а також усю ніч сиділа в аеропорту та чекала на літак, що вплинуло на її психологічний стан.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди. Разом з тим, колегія суддів вважає неспівмірним визначений позивачкою розмір моральної шкоди.

Враховуючи характер правопорушення, розмір завданих збитків та те, що ОСОБА_1 було повернуто сплачені нею кошти за квиток, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що з СТОВ «Інтеркарс Європа» на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкоди в розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині позивні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Таким чином, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2021 року та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» (Busfor.ua), Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркарс Європа», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроклуб», про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркарс Європа» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 5546,38 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Дані учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Спільне товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркарс Європа», місцезнаходження: 220006, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Бобруйська, 21, прим. 24,

Товариство з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс», місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова .21. ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроклуб», місцезнаходження: 03142, м. Київ, вул. В.Стуса, 9, кв. 89, .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Мельник Я.С.