Справа № 145/1811/19
Провадження №2/145/42/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2022 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області

про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Тиврівської селищної ради Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . Після смерті відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаного будинку з господарськими спорудами. За життя її померла мати 06 вересня 1996 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 21, за яким усе майно зповіла їй та її брату - ОСОБА_3 . Вона прийняла спадщину після смерті матері на підставі ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матір"ю однією сім"єю і від спадщини не відмовилася. Її брат - спадщину не приймав і не претендує на неї, про що подав нотаріусу відповідну заяву.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в цьому в зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім"я спадкодавця. Перешкодою для офомлення нею спадщини нотаріусом є та обставина, що з 02 жовтня 1979 року і по даний час її місце проживання зареєстроване в будинку АДРЕСА_2 , хоча останнім зареєстрованим місцем проживання спадкодавця було село Нове Місто Тиврівського району Вінницької області. Її мати в останні роки свого життя через похлий вік (85 років) постійно хворіла та у зв"язку з цим потребувала стороннього догляду, тому вона в зимовий період забирала її до себе в смт.Рудниця, а навесні відвозила додому в с.Нове Місто. В кінці жовтня 2005 року вона забрала свою матір на зиму до себе додому, а на початку квітня 2006 року як завжди привезла в с.Нове Місто де і проживала з нею до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням наведеного, просить суд:

- встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, разом з нею по АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою "А" 1949 року забудови з ганком, загальною площею по літ."А" 60,6 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., допоміжною площею 30,5 кв.м., який складається з коридору 1 площею 5,6 кв.м., кухні 2 площею 12,9 кв.м., комори 3 площею 5,1 кв.м., житлової кімнати 4 площею 8,9 кв.м., житлової кімнати 5 площею 21,2 кв.м., передпокою 6 площею 6,9 кв.м., а також сарай "Б", погріб з шиєю "В", убиральню "Г", огорожу № 1, ворота № 2, хвіртку № 3, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 ;

- судові витрати залишити за нею.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з участю сторін.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 серпня 2021 року замінено неналежного відповідача у даній справі Новоміську сільську раду Тиврівського району Вінницької області на належного відповідача Тиврівську селищну раду.

Позивачка ОСОБА_1 при розгляді справи позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача на розгляд справи до суду не з"явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наведених нище підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір"ю позивачки ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_2 06 вересня 1996 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 21, за яким усе належне їй майно зповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 49 виконавчого комітету Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, відповідно до відомостей з погосподарської книги №4 Новоміської сільської ради за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 рахується житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка з адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса - АДРЕСА_1 ).

Житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (нова адреса - АДРЕСА_1 , позначений на плані літерою "А" 1949 року забудови з ганком, загальною площею по літ."А" 60,6 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., допоміжною площею 30,5 кв.м., складається з коридору 1 площею 5,6 кв.м., кухні 2 площею 12,9 кв.м., комори 3 площею 5,1 кв.м., житлової кімнати 4 площею 8,9 кв.м., житлової кімнати 5 площею 21,2 кв.м., передпокою 6 площею 6,9 кв.м., а також сараю "Б", погребу з шиєю "В", убиральні "Г", огорожі № 1, воріт № 2 та хвіртки № 3.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 .

Разом з нею в період з квітня 2006 року по день її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала без реєстрації її дочка - позивачка ОСОБА_1 .

30 жовтня 2007 року ОСОБА_3 подав до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву, в якій заявив про те, що спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 , він у встановлений законом строк не прийняв і на нього не претендує.

Рішенням №44 від 05 лютого 2016 року Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області присвоєну нову адресу об"єкту нерухомого майна - житловому будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою, власником яких була ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 (стара назва АДРЕСА_1 ).

Постановою нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори від 06 лютого 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 у зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця на спадкове майно.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, про що свідчать Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, надані Тиврівською державною нотаріальною конторою.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Водночас, суд бере до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 ).

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права власності на таке майно.

Оскільки, у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку, шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою "А" 1949 року забудови з ганком, загальною площею по літ."А" 60,6 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., допоміжною площею 30,5 кв.м., який складається з коридору 1 площею 5,6 кв.м., кухні 2 площею 12,9 кв.м., комори 3 площею 5,1 кв.м., житлової кімнати 4 площею 8,9 кв.м., житлової кімнати 5 площею 21,2 кв.м., передпокою 6 площею 6,9 кв.м., а також сарай "Б", погріб з шиєю "В", убиральню "Г", огорожу № 1, ворота № 2, хвіртку № 3, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Копилова Л. В.