н/п 6/490/61/2022 Справа № 2-4-391/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Савенко Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом АТ "ОТП Факторинг Україна " до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконвачий лист .

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 12.04.2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі по справі №2-4-391/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з «Товариство з обмеженю відповідальністю «ОТП Факторинг України» на його Правонаступника «Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у відповідному відмінку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

30.12.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" .

В обгрунтування заявлених вимог вказує, що Центральним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення цього ж суду 06.09.2011 року видано виконавчий лист № 2-4-391/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 65700 грн 01 коп, судові витрати у розмірі 907 грн.

Проте, рішення суду набрало законної сили 09.03.2010 року, про що заначено в самому виконавчому листі, проте лист виданий 06.09.2011 роки- тобто за спливом річного строку на його пред`явлення до виконання в редакції ст.22 ЗУ «Про виконавче провадженя», в редакції на час видачі виконавчого листа. Ззаначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк вситановлено імперативною нормою закону і не може бути змінено судом.

Також, згідно відповіді АТ «ОТП Банк» від 25.06.2020 року станом на 25.06.2020 року клієнт ОСОБА_1 відкритих рахунків, кредитних карт, кредитів не має. Тобто АТ «ОТП Банк» визнає відсутність боргу ОСОБА_1 перед Банком, що є безпосередньою підставою для визнанян виконавчого листа таким, щшо не підлягає виконанню.

Також зазначає, що він не отримував жодних повідомлень про відступлення прваа вимоги за цим кредитним договром на корсить ТОВ «ВердиктКапітал» вні не отримував.

Також йому стало відомо, що 15.09.2020 року приватним виконавцем відносно нього відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 14.08.2020 року щодо звернення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 66350,01 грн , вчинений на цьому ж кредитному договорі від 09.07.2008 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва № 761/32625/20 від 30.04.2021 року виконавчий напис визнано судом таким, що не підлагє виконанню.Як вбачається з вказаного рішення суду, стягувачем не доведено безспірності сум заборгованості , аткож не обгрунтовано стягнення заборгованості поза межами позовної давності, адже строк остаточного повернення креджиту настав 09.07.2012 року.

На думку заявника, таким чином судом фактично встановлено відсутність підстав звернення стягнення з боку будь-яких осіб за кредитним догором від 09.07.2008 року.

Крім того, виконавче провадження за оспорюваним виконавчим листом відкрито 31.08.29012 року і перебуває на виконанні більше 9 років , проте відповідно до ч.2 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» ( вредакції Закону № 2677-УІ) державний виконавець зобов1язаний провести виконавчі дії протягом 6 місяців- отже порушені вимоги закону.

Отже, заявник зазначає, що виконавчий длокумент не підлягає виконанню, оскільки його фактично було видано помилково та безпідставно, крім того обов`язок боржника відсутній повністю, а також з інших викладених в заяві підстав.

01.02.2022 року представник заявника адвокат Дехтяренко О.А. надав суду додаткову заяву, в якій зазначив, що після ознайомлення з матеріалами справи йому стало відомо, що ухвалою суду від 12.04.2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженін ПАТ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал». Зазначає, що ТОВ «Вердикт Капітал» не могла набути право вимоги за валоютним кредитним договром , посилаючиьс на вади Договору про відступленян права вимоги, , отже постановивши ухвалу від 12.04.2019 року суд не оцінив докази та не з`ясував , чи має право заявник взагалі на звернення до суду . Отже , на думку заявника, вказана ухвала суду про заміну строни стягувача фактично не створює жодних правових наслідків, оскільки на її підставі стягувач замінений не був, заявник її не оскаржив, а отже в черговий раз визнав відсутність права вимоги до ОСОБА_1 .

Представник заявника надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність , заяву про визання виконавчоголиста таким, що не підлягає виконанню підтримує та просить задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, …………………

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що у заяві має бути відмовлено виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 18 лютого 2010 року ОСОБА_3 ,В подав до Центрального районного суду м.Миколаєва заяву про апеляційне оскарження рішення суду від 09.02.2010 року, а 16 березня 2010 року апеляційну скаргу на вкаазне рішення.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25.03.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду від 09.02.2010 року було залишено без розгляду з підстав пропуску строку на подання апеляційної скарги.

За такого , відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України ( в редакції на час ухвалення рішення), воно набуло законної сили 26.03.2010 року.

Постановою ст. державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2ц-4-319/10, виданого 06.09.2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним догором у сумі 65700,01 грн та 907 грн судових втрат.

Як вбачається з вказаного виконавчого листа, зазначено, що рішенян сууд набрало законної сили 09.03.2010 року., виконавчий лист виданий 06.09.2011 року, строк пред`явлення листа до виконання три роки.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір про відступлення прав вимоги.

17 вересня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №3-09/18 право грошової вимоги, в тому числі і за договором № MTL-400/002/2008.

Ухвалою суду від 12.04.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі №2-4-391/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з «Товариство з обмеженю відповідальністю «ОТП Факторинг України» на його Правонаступника «Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у відповідному відмінку.

Щодо питання пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» , виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років - в редакції станом на час набуття рішенням суду законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче првадження» , ініш виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом року, якщо інше не передбачено законом- в редакції станом на час видачі виконавчого листа.

П. 4 Розділу II. Прикінцеві та перехідні положення ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) Закон от 04.11.2010 № 2677-VI ( вступив в дію з 09.03.2011) , виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, твердження заявника, що вказаний виконавчий лист виданий судом з вже з пропуском строку на його пред`явлення є наслідком неправильного тлумачення норм права та неможуть бути взяті судом до уваги.

Як вбачається з копії виконавчого листа , вперше він був повернутий 23.06.2012 року, повторно пред`явлений до виконання 31.08.2012 року.

На подальші повернення виконавчого листа заявник в своїй заяві не посилається.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження у редакції від 15.08.2012 р., яка діяла на момент повторної подачі виконавчого листа , у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, судом встановлено, що при кожній подачі вказаного виконавчого документа до виконання, стягувачем не було пропущено строки на подачу такого документа до виконання, а відтак зазначена заявником підстава визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання не є доведеною.

Також суд звертає увагу, що серед іншого заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню обґрунтована як незгодою боржника з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, так і з ухвалою суду про заміну сторони виконавчого првадження, однак такі рішення не оскаржувалися у встановленому законом порядку. Тому суд дійшов висновку про те, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню .

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у його прийнятті і підлягають вирішенню у визначеному Розділом VІІ ЦПК України порядку шляхом звернення до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця (ст. 447 ЦПК України). Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 593/841/14-ц (провадження № 61-31252св18). З наведеного випливає, що у тому випадку, коли боржник, - сторона виконавчого провадження, вважає, що сплинув строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, він вправі оскаржити дії державного виконавця в порядку, передбаченому Розділом VIIЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), а не шляхом подання відповідної заяви на підставі ст. 432 ЦПК України.

Щодо твердження заявника, що відсутній обов`язок боржника перед стягувачем повністю- то з наданої ним відповіді АТ «ОТП Банк» від 25.06.2020 року , згідно якої станом на 25.06.2020 року клієнт ОСОБА_1 відкритих рахунків, кредитних карт, кредитів не має жождним чином не вбачається, що ОСОБА_1 , погасив заборгованість по кредитному договру № МТЛ-400/002/2008 від 09.07.2008 року. Більш того, у відповіді на адвокатський запит від 17.07.2020 року АТ «ОТП Банк» запропоновано звертатися з питань погашення заборгованості за цим кредитиним договром до нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал».

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 було виконані зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором № МТЛ-400/002/2008 від 09.07.2008 року як перед ПАТ «ОТП Банк» , так і перед його правонаступниками заявником суду не надано.

Посилання на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30.04.2021 року не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки предметом розгляду тієї справи був виконавчий напис нотаріуса і судом не длосліджувалася наявність чи відсутність боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором перед кредитором в цілому.

Щодо інших підстав, зазначених заявником щодо визнання визнання виконавчого листа № 2-4-391/10 таким, що не підлягає виконанню ( неправильність заміни стягувача у виконавчому провадженні , тривале невиконання рішення суду протягом більше 9 років, неповідомлення боржника про заміну кредитора )- то наведені боржником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки умови для видачі виконавчого документа та той час існували. Відтак у задоволенні заяви боржника слід відмовити і з цих підстав.

Таким чином , відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ст. 432 ЦПК України. За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївськогоапеляційного суду.

Суддя О.А. Гуденко