З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Хорольській І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,
В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року за колишньою дружиною позивача ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке було спільною сумісною власністю подружжя.
03 серпня 2021 року між сторонами було досягнуто домовленості про придбання належної відповідачеві частки домоволодіння вартістю 50 000 грн., про що складено розписку. Вказана сума цього ж дня була передана позивачем відповідачеві. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.
Виходячи з наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння укладений між сторонами та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2007 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а. с. 7-11).
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 (а. с. 15).

03 серпня 2021 року між сторонами складено розписку, згідно якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 50 000 грн., в рахунок продажу Ѕ частини домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5)

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано у відповідності до вимог законодавства.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Судом встановлені обставини неможливості здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що відповідач не бажає з`явитися до нотаріуса, однак вказані обставини не можуть свідчити про безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

Оскільки відсутні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання права власності на житловий будинок, тому суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук