Справа № 286/922/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 вересня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.11.2008 в сумі 20293 грн. 37 коп. із них: 16054 грн. 22 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4239 грн. 15 коп. заборгованості за простроченими відсотками та судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 13.11.2008 підписав заяву № б/н від 13.11.2008. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

13.11.2008 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Унівесальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів» ознайомлений.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9400 грн..

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконує, і тому заборгованість по кредиту станом на 15.02.2022 становить вищевказану суму.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до ст. ст.128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору без номера від 13.11.2008 ( підписана заява 13.11.2008 відповідачем разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві) було надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 500 грн. 00 коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 . Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році (а.с.16).

13.11.2008 ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до умов вказаної довідки за пільговий період нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних; базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5% (нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік); відсоткова ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 3,75%; пеня за невчасне погашення заборгованості, яка розраховується як: пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня (1) базова відсоткова ставка по договору/30- нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів 250 грн. +5% від суми позову (а.с.17).

Умовами та Правилами надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, крім іншого, визначені: права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови (а.с. 18-23).

Зокрема, згідно п.5.3 Умов сторони погодили право банку проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору.

Відповідно ж до п. 4.9 цих Умов банк зобов`язаний не рідше одного разу в місяць способом, зазначеним в заяві, надавати клієнту виписки про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках.

Згідно п.8.6 при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

В п.5.1.4.розділу 2 Умов зазначено, що за користування кредитом, наданим одержувачу, при наявності пільгового періоду, одержувач сплачує відсотки по пільговій процентній ставці (0,01% річних) в рамках установленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

Відповідно до п. 5.5. р.2 Умов і Правил за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, установленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Пунктом 5.5.1.р.2 Умов та правил за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) одержувач сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою, або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами.

Суд відмічає, що вказані Умови та Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів) і саме у зазначених в цих документах розмірах та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки інформація в ній повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано при розгляді цієї справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (16 лютого 2006 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27 серпня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила, за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, підписаній позичальником, оскільки лише цей факт може свідчити про прийняття ним запропонованих умов та приєднання як другої сторони до договору.

За наведених обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді наявність у кредитора права на самостійне списання грошових коштів і зміну процентної ставки.

Довідка ПриватБанку свідчить, що на виконання умов кредитного договору №б/н ОСОБА_1 було видано кредитні картки за наступними номерами, а саме: 13.11.2008 № НОМЕР_1 з терміном дії до 12.2011; 11.01.2012 № НОМЕР_2 з терміном дії до 12.2015; 23.12.2015 № НОМЕР_3 з терміном дії до 04.2018 та 17.05.2018 № НОМЕР_4 з терміном дії до 03.2022 (а. с. 15).

Довідка «ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджує факт збільшення відповідачу кредитного ліміту до 9400 грн. 31.01.2017. Водночас не містить будь-яких даних щодо збільшення ліміту на суму більше 9400 грн.. Причому, з 10.09.2021 кредитний ліміт був зменшений до «0» (а.с. 14).

Суд відмічає, що витрати відповідачем кредитних коштів склали згідно розрахунку (гр.3) в загальній сумі за період з 01.11.2015 по 15.02.2022 37718 грн. 37 коп..

При цьому, відповідач погашав кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала за період з 01.11.2015 по 30.06.2019 39462 грн. 65 коп. і за період з 01.07.2019 по 15.02.2022 26804 грн. 21 коп., що в загальній сумі становить 66266 грн. 86 коп. ( в той час, коли ліміт не перевищував 9400 грн.), і перевищує на 28548 грн. 49 коп. суму витрачених ним коштів.

Однак, банком станом на 15.02.2022 було нараховано заборгованість по кредитному договору в сумі 20293 грн. 37 коп. (а.с.8-13).

Виписка за договором №б/н за період з 13.11.2008-18.02.2022 по рахунку ОСОБА_1 також підтверджує, що за наданими відповідачеві кредитними картками регулярно здійснювалися грошові операції у межах суми кредитного ліміту 9400 грн., в тому числі проводилося автоматичне погашення заборгованості з карти, самостійне списання банком відсотків за користування кредитним лімітом по збільшеній відсотковій ставці до 3,5% при погодженні в заяві та довідці про умови кредитування 2,5%, причому, і після 10.09.2021 дати встановлення нульового розміру кредитного ліміту (а. с. 37-45).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій (в тому числі дослідження належним чином розрахунку заборгованості у взаємозв`язку з умовами укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді анкети-заяви) ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 по справі № 645/4384/17.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися; норми права, що їх регулюють; всі докази в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти повернуті позивачу навіть в більшому розмірі (при витраті коштів на суму 37718 грн. 37 коп., сума повернутих коштів склала 66266 грн. 86 коп. згідно розрахунку, тобто відповідачем повернуто на 28548 грн. 49 коп. більше отриманої ним суми ), при цьому, банком нараховувалися відсотки в більшому розмірі ніж погоджено було сторонами, а саме: до 3,5% при погодженні в заяві 2,5% (30% річних); суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481 грн.00 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», що знаходиться по вул. Грушевського, буд. 1Д в м. Київ, до ОСОБА_1 , який проживає в с. Мочульня Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 09.09.2022.