Справа № 305/381/22
Провадження по справі 2/305/335/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Шпуганича Василя Петровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідльністю "Вердикт Капітал", третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області, Пивоваров Юрій Георгійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2022, адвокат Шпуганич Василь Петрович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідльністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 червня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис, за №81717, яким пропонувала стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №0922/006783 ZR від 03.06.2013 в сумі 29644,51 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4401,74 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 12045,63 гивень, строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 13197,14 гивень. Строк за яким проводиться стягнення становить з 29.01.2019 по 07.06.2021. Виконавчий напис виконується примусово приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області, Пивоваровим Юрієм Георгійовичем у межах виконавчого провадження за №68111889, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2022. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало такого способу захисту прав кредитора, як вчинення нотаріусом на стягнення боргу виконавчого напису на не посвідченій нотаріально кредитній угоді, якою є кредитний договір №0922/006783 ZR від 03.06.2013. На підставі наведеного просив, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №81717 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості по кредитному договору №0922/006783 ZR від 03.06.2013 в сумі 29644,51 гривень та витрат за вчинення напису в сумі 650 гривень. Вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 02.03.2022, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 02.03.2022, задоволено заяву адвоката Шпуганича Василя Петровича про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса за №81717 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідльністю "Вердикт Капітал" заборгованості по кредитному договору №0922/006783ZR від 03 червня 2003 року на суму 29644,61 гривень та витрат за вчинення напису в сумі 650 гривень, який являється предметом спору, що виконується приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. у межах виконавчого провадження №68111889 до набуття законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 25.03.2022 задоволено клопотання представника позивача адвоката Шпуганича В.П. про витребування доказів. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідльністю "Вердикт Капітал", місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, №5Б копію кредитного договору №0922/006783 ZR від 03 червня 2003 року, по якому приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис нотаріуса від 12 червня 2021 року за №81717. Оголошено перерву у підготовчому засіданні на 14 годину 30 хвилин 10 травня 2022 року.

Ухвалою суду від 10.05.2022 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

25.05.2022 до суду надійшла заяіа від ТОВ "Вердикт Капітал" про надання документіа на виконання ухвали суду від 25.03.2022.

Позивач, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Шпуганич Василь Петрович, 21.06.2022 надіслав через систему "Електронний суд" заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судові засідання жодного разу не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області, Пивоваров Юрій Георгійович у судове засідання, жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання йому повістки та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами,взявши до уваги письмові пояснення представника відповідача, суд, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 червня 2013 року між ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0922/006783 ZR, який складається з Анкети №02 для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ "Укрсоцбанк" від 03.06.2013 та Заяви-Договору №0922/006783 ZR від 03.06.2013.

Через неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Олени Василівни із заявою про вчинення виконавчого напису.

12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №81717, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», який є правонаступником ПАТ "Укрсоцбанк", стягнуто заборгованість за кредитним договором №0922/006783 ZR від 03.06.2013 в сумі 29644,51 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4401,74 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 12045,63 гивень, строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 13197,14 гивень. У цьому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 07.06.2021.

Вказаний виконавчий напис став підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області, Пивоваровим Юрієм Георгійовичем виконавчого провадження за №68111889.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 з подібних правовідносин.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2029 року у справі №158/2157/17.

Приписами ч.4 ст 263 ЦПК України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді. Відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано.

За таких обставин, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 02.03.2022 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №81717 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості по кредитному договору №0922/006783 ZR від 03.06.2013 в сумі 29644,51 гривень та витрат за вчинення напису в сумі 650 гривень.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 9, міцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5Б.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні віджповідача, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області, Пивоваров Юрій Георгійович , міцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Кирила та Мефодія, 1, офіс 41-В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк