21.06.2022
Справа № 201/3650/22
Провадження № 2-о/201/114/2022
УХВАЛА

21 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20 червня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, а саме:

-при зверненні до суду з даною заявою заявник не вирішила питання про залучення до участі у справі заінтересованих осіб. Згідно із ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. При цьому, заявником, в порушення вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК, не вказано жодної заінтересованої особи у заяві;

-відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Проте, заявником не додано доказів звернення та відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану в реєстрації народження її дитини;

-відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Проте, у заяві місце проживання заявника вказано на окупованій, як вона зазначає, території, однак не зазначено адреси заявника в Україні для надсилання останній судових документів та судових повісток;

-в порушення ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не вказано зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Однак, заявник, подаючи заяву про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, в електронній формі, не вказала найменування заінтересованої особи, і, відповідно, не додала до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів;

-п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зобов`язує позивача вказати у поданому позові підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, заявником при зверненні із заявою про встановлення факту народження дитини не зазначено підтвердження про те, що нею не подано іншої заяви про встановлення факту народження такої дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви, вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність в п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Федоріщев