СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2919/21
пр. № 2-др/759/17/22
Святошинський районний суд м.Києва у складі: головуючого - судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Кравченко А.Р., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фьючер Медіа» - адвоката Шинкарука М.М. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Deutsche Welle, АТ «НСТУ», ТОВ «ІА «ЦЕНТР НОВИН», ГО «ІА ЦЕНЗОР.НЕТ», ТОВ «УКРАЇСЬКА ПРЕС-ГРУПА», ТОВ «Фьючер Медія», ТОВ «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «СЛОВО І ДІЛО» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -
Щодо рішення, прийнятого по суті спору.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18.01.2022 року в задоволенні вищезазначеної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Під час судового засідання 18.01.2022 року представником відповідача ТОВ «Фьючер Медіа» адвокатом Шинкаруком М.М. було зроблено заяву про те, що після ухвалення рішення, ним будуть подані докази понесених витрат на правничу допомогу.

Заява про розподіл судових витрат.

25.01.2022 до суду надійшла заява представника відповідача, в якій в порядку ст.ст. 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) ставиться питання про стягнення з позивача на користь відповідача 16 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви зазначено наступне:

«Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18.01.2022 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Deutsche Welle, АТ (ПАТ) «НСТУ», ТОВ «ІА «Центр Новин», ГО «Інформаційне агентство «Цензор.нет», ТОВ «Українська прес-група», ТОВ «Фьючер Медіа», ТОВ «Інформаційне агентство «Слово і діло» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовлено в повному обсязі.

Під час судового засідання 18.01.2022 представником відповідача ТОВ «Фьючер Медіа» адвокатом Шинкаруком М.М. було подано заяву про те, що після ухвалення рішення, ним будуть подані докази понесених витрат на правничу допомогу. При винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо витрат на правову допомогу Відповідача.

Відповідачем було здійснено оплату правової допомоги адвоката Шинкарук М.М., що підтверджується що підтверджується Актом надання правової допомоги №4 від 28.04.2021 року, рахунком на оплату №4 від 28.04.2021 року, платіжним дорученням №770 від 31.05.2021 року, заключною випискою за період з 31.05.2021 по 31.05.2021 року, Актом надання правової допомоги №10 від 30.08.2021 року, рахунком на оплату №10 від 30.08.2021 року, платіжним дорученням №859 від 20.09.2021 року, Актом надання правової допомоги №14 від 08.10.2021 року, рахунком про оплату №14 від 08.10.2021 року, платіжним дорученням №943 від 01.11.2021 року, заключною випискою за період з 01.11.2021 по 01.11.2021 року, Актом надання правової допомоги №21 від 11.11.2021 року,рахунком про оплату №21 від 11.11.2021 року, платіжним дорученням №990 від 01.12.2021 року, заключною випискою за період з 20.09.2021 по 20.09.2021 року, Актом надання правової допомоги №29 від 19.01.202 року, рахунком про оплату №29 від 19.01.2022 року, заключною випискою за період з 01.12.2021 по 01.12.2021 року, розрахунком витрат на правничу допомогу та договором №38 про надання правової допомоги від 23.01.2020 року.

Представником відповідача адвокатом Шинкарук М.М. в судовому засіданні 18.01.2022 року було зазначено про те, що оскільки визначити точний розмір судових витрат, пов`язаних із захистом законних прав та інтересів ТОВ «Фьючер Медіа»» на даній стадії неможливо, тому документи, які будуть підтверджувати обсяг та вартість наданих послуг, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно із ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат - пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати ні професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про те відповідну заяву.

Підсумовуючи вищевикладене представник відповідача просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з Позивача на користь Відповідача понесені витрати на правову допомогу адвоката Шинкарук М.М. у розмірі 16 400,00 гривень.

До відповідної заяви, зокрема, додано:

-Акт надання правової допомоги №4 від 28.04.2021 року, рахунок на оплату №4 від 28.04.2021 року, платіжне доручення №770 від 31.05.2021 року, заключну виписку за період з 31.05.2021 по 31.05.2021 року;

-Акт надання правової допомоги №10 від 30.08.2021 року, рахунок на оплату №10 від 30.08.2021 року, платіжне доручення №859 від 20.09.2021 року;

-Акт надання правової допомоги №14 від 08.10.2021 року, рахунок про оплату №14 від 08.10.2021 року, платіжне доручення №943 від 01.11.2021 року, заключна виписка за період з 01.11.2021 по 01.11.2021 рок;

-Акт надання правової допомоги №21 від 11.11.2021 року,рахунок про оплату №21 від 11.11.2021 року, платіжне доручення №990 від 01.12.2021 року, заключна виписка за період з 20.09.2021 по 20.09.2021 року;

-Акт надання правової допомоги №29 від 19.01.202 року, рахунок про оплату №29 від 19.01.2022 року, заключна виписка за період з 01.12.2021 по 01.12.2021 року;

-Розрахунок витрат на правничу допомогу;

-Договір №38 про надання правової допомоги від 23.01.2020 року.

Заперечення позивача.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, клопотань щодо зменшення розміру заявлених до відшкодування судових витрат до суду не подавав.

Від представника заявника ТОВ «Фьючер Медіа»- адвоката Шинкарук М.М. надійшла заява про розгляд заяви без участі представника заявника. В обґрунтування зазначив, що вимоги викладені в заяві підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку із неявкою всіх учасників процесу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне:

«Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду вважає, що посилання представника позивачки, що документи по суті справи підписувалися та подавалися до суду безпосередньо ОСОБА_1 , що, на його думку, ставить під сумнів фактичні обсяги наданої правничої допомоги адвокатом Лісовським Р. А. не підтверджено, оскільки відповідачкою доведено реальність надання правничої допомоги.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших».

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача заявив заяву про те, що докази на підтвердження понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача у визначені законом порядку та строки надано всі вищезазначені копії документів.

Суд вважає, що враховуючу категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат відповідача та ціну позову співмірною сумою витрат на оплату послуг адвоката у відповідній справі є сума, заявлена представником відповідача в розмірі 16 400,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 133, 137, 141, 270, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фьючер Медіа» - адвоката Шинкарука М.М. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Deutsche Welle, АТ «НСТУ», ТОВ «ІА «ЦЕНТР НОВИН», ГО «ІА ЦЕНЗОР.НЕТ», ТОВ «УКРАЇСЬКА ПРЕС-ГРУПА», ТОВ «Фьючер Медія», ТОВ «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «СЛОВО І ДІЛО» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фьючер Медіа» ( , вул.О.Теліги,41, м.Київ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 400,00 грн. (шістнадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок).

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Горбенко