Справа № 214/9637/19
2-п/214/22/22
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року по цивільній справі №214/9637/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення необґрунтовано утриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - адвокат Істамова І.В. звернулася до суду із заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 20 жовтня 2021 року (надійшла до суду 01 листопада 2021 року), в якій просила суд: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року; скасувати заочне рішення, а при новому розгляді справи відмовити в задоволенні позовних вимог; судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування поважності причин пропуску відповідачем строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду представник посилалась на те, що копію заочного рішення офіційно банк не отримував, а про його ухвалення дізнався з Єдиного реєстру судових рішень 19 жовтня 2021 року. Про наявність у провадженні суду справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомо не було, жодних повідомлень про слухання справи, судових та позасудових документів на адресу відповідача не надходило, що виключило можливість відповідача надати докази та заперечення відносно пред`явлених вимог. Оскільки заочне рішення суду від 02 лютого 2021 року було ухвалене за відсутності відповідача та побудоване виключно на доводах позивача, припущеннях і наданих нею доказах, представник вважає, що таким чином судом неповно з`ясовано обставини справи, що визначає доцільність його перегляду. Щодо обставин справи представник відповідача зазначила, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення необґрунтовано утриманих коштів, суд передчасно дійшов висновку про обґрунтованість вимог, оскільки, на думку представника відповідача, позивачем не було надано доказів порушення вимог щодо збереження конфіденційності рахунків, а також наявності вини банку у списанні коштів з її банківської картки. До того ж суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі до набрання законної сили вироком у справі по розслідуванню кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001123 від 15 червня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України за фактом зняття з кредитної картки позивача грошових коштів в розмірі 17 000 грн. невідомою особою шляхом введення її в оману. Окремо представник зауважила, що саме позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті та незаконному використанню пін-коду та іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду. З огляду на наведені представником відповідача доводи, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, судом поновлено процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду (а.с.162-163).

Не погоджуючись із вимогами заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року по справі №214/9637/19, позивач подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Свою позицію мотивувала тим, що процесуальний строк на подання заяви відповідачем пропущено не з поважних причин, оскільки копію рішення він отримав раніше, однак зволікав з подачею заяви про його перегляд. Щодо неявок представника відповідача в судові засідання та необізнаності з наявністю справи у провадженні суду загалом, то такі доводи позивач вважає абсурдними, оскільки справа перебувала в провадженні суду тривалий час (з грудня 2019 року до лютого 2021 року), що надавало відповідачеві достатньо часу для подання відзиву. Своїм правом на подання відзиву та прийняття участі в судових засіданнях представник свідомо не скористався, хоча був неодноразово повідомлений про дати призначення судових засідань з розгляду справи. Щодо невиконання судом обов`язку зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001123 від 15 червня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України, то позивач вважає, що такі доводи представника відповідача побудовані на суб`єктивному тлумаченні норм п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. Так, зібрані у справі докази цілком та в повній мірі дозволяли встановити та оцінити обставини, що були предметом судового розгляду, та ухвалити законне рішення. Посилання представника відповідача на допущення саме нею порушення умов збереження конфіденційності рахунків та наявність в її діях вини у списанні коштів з її рахунку, не доведені жодними доказами та є звичайним наклепом. Жодних доказів, які б свідчили про необ`єктивність суду при ухваленні заочного рішення та визначали необхідність його перегляду, представником відповідача суду не надано.

Правом на участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення вимог заяви заперечувала з підстав, викладених у запереченнях, та вважала заочне рішення суду від 02 лютого 2021 року законним.

Представник відповідача АТ КБ ПРИВАТБАНК в судове засідання не з`явився, будучи обізнаним про дату, час та місце розгляду справи. У задоволенні поданих представником клопотань про забезпечення участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів Easy Con судом було відмовлено у зв`язку з невідповідністю таких клопотань вимогам ЦПК України.

За даних обставин, з урахуванням висловленої сторонами письмової позиції у заяві про перегляд заочного рішення та запереченнях на заяву, суд вважає за можливе заяву розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №341 від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи позицію сторін, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/9637/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ ПРИВАТБАНК про стягнення необґрунтовано утриманих коштів задоволено: стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 21 529,05 грн. особистих коштів, безпідставно утриманих із заробітної плати, та 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с.143-149).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що про розгляд цивільної справи суд неодноразово повідомляв відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» шляхом направлення судових та позасудових документів, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про виклик до суду на 09.00 год. 19 лютого 2020 року (вручено 05 лютого 2020 року, а.с.17), 10.30 год. 31 березня 2020 року (вручено 18 березня 2020 року, а.с.24), на 09.30 год. 21 травня 2020 року (вручено 06 квітня 2020 року, а.с.28), на 11.30 год. 09 липня 2020 року (вручено 01 червня 2020 року, а.с.55), на 09.00 год. 14 вересня 2020 року (вручено 05 серпня 2020 року, а.с.65), на 09.00 год. 05 листопада 2020 року (вручено 10 листопада 2020 року, а.с.135), на 10.30 год. 14 грудня 2020 року (вручено 17 листопада 2020 року, а.с.136). Крім того, в матеріалах справи наявна розписка про особисте отримання повістки про виклик до суду на 13.00 год. 02 лютого 2021 року представником відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бродько А.І. (а.с.138).

Не дивлячись на неодноразові виклики відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання, представник банку не заявив про свою у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомив про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подав та клопотань про поновлення строку на подання відзиву не подавав.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року було закрито підготовче провадження по справі з призначенням до розгляду. Копію ухвали направлено на адресу відповідача та вручено 03 листопада 2020 року, свідченням чому є наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення відправлення зі штемпелем банку про отримання (а.с.134). Крім того, на адресу відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом направлялась для виконання ухвала про витребування доказів від 21 травня 2020 року (а.с.34-35), яка вручена відповідачеві 10 червня 2020 року (а.с.56) та виконана з наданням витребуваної інформації 16 червня 2020 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бродько А.І. (а.с.41-54). У подальшому суд повторно направляв на виконання ухвалу суду у зв`язку з її виконанням не в повному обсязі, та 09 листопада 2020 року, 17 листопада 2020 року представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бродько А.І. на її виконання надавав суду додаткові докази (а.с.98-133).

Вказані обставини в черговий раз спростовують доводи представника відповідача щодо необізнаності з наявністю у провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 загалом, так і не направлення судом на адресу відповідача судових та позасудових документів по справі зокрема. З огляду на викладене, з урахуванням характеру спору та предмету, наявності доказів вручення повісток про виклик до суду, неподання у встановлений строк відзиву на позов, суд за наявності достатніх правових підстав розглянув справу в заочному порядку з урахуванням згоди на це позивача та її представника.

Відповідачем також не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення. Вирішуючи спір, суд в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. При ухваленні заочного рішення судом було належним чином надано оцінку усім наявним доказам в сукупності, належним чином встановлено фактичні обставини справи, витребувано додаткові докази задля встановлення істини та ухвалено рішення.

Посилання представника відповідача на те, що суд не виконав обов`язок щодо обов`язковості зупинення провадження по цивільній справі до ухвалення вироку в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001123 від 15 червня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України за фактом зняття з кредитної картки позивача грошових коштів в розмірі 17 000 грн. невідомою особою шляхом введення її в оману, суд залишає поза увагою з огляду на таке.

Згідно з вимогами п.6 ч.1ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати значення для іншої справи.

З огляду на обсяг наявних у справі доказів, суд вважає, що такі докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, в той час як можливість зупинення провадження у даній справі до ухвалення вироку за результатами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001123 від 15 червня 2019 року за ч.1 ст.190 КК України, яке не направлене до суду з обвинувальним актом, положеннями ЦПК України не передбачена.

Суд зауважує, що відповідно до ст.ст.55,124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У зв`язку із цим суди не повинні допускати випадків безпідставної відмови у відкритті провадження у справі або необґрунтованого закриття провадження у справі на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також фактів незаконного залишення заяв без руху, без розгляду, повернення їх позивачам або необґрунтованого зупинення провадження у справах, оскільки це призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справ.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позов (заперечення), не заявив про свою участь у справі, не проявляв інтересу як до ходу її розгляду судом протягом понад одного року, так і протягом 8 місяців після ухвалення рішення, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність повторного перегляду справи.

Всі інші доводи та мотивування, наведені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», та в рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Аналізуючи перелічені вище обставини, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року по цивільній справі №214/9637/19, у зв`язку з чим вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачеві оскаржити рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року по цивільній справі №214/9637/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення необґрунтовано утриманих коштів залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати підписання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду складено та підписано 09 червня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко