Справа № 180/2796/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Потьомкіна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини з інвалідністю та аліментів на утримання матері, яка проживає з дитиною з інвалідністю,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2021 року позивачка ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини з інвалідністю та аліментів на утримання матері, яка проживає з дитиною з інвалідністю, в якому зазначає, що її дочка, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є відповідач по даній справі, ОСОБА_3 . 20 листопада 1996 року шлюб із відповідачем було розірвано. Їхня дочка з дитинства страждає тяжким психічним захворюванням, є інвалідом з дитинства, згідно висновку МСЕК № 0030264 від 22 квітня 2013 року ОСОБА_2 встановлено першу «А» групу інвалідності, безстроково. Психічне захворювання носить стійкий і хронічний характер, тому донька потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, оскільки не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2013 року ОСОБА_2 визнана недієздатною. Її, як матір, призначено опікуном ОСОБА_2 . Дочка потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, є непрацездатною, не може виконувати ніяких видів робіт, з народження та по теперішній час проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, вихованні та догляді, а відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дочки-інваліда. Вона знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги на придбання ліків для дочки-інваліда, її утримання і постійний догляд, також несе витрати на харчування, одяг, сплату комунальних послуг, тому вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки-інваліда, що потребує матеріальної допомоги, та на свої утримання.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її, ОСОБА_1 , як опікуна, користь аліменти на утримання повнолітньої, недієздатної, непрацездатної дочки-інваліда дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її, ОСОБА_1 , утримання в розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і на весь час її проживання з недієздатною, непрацездатною дочкою-інвалідом дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування нею.

08 грудня 2021 року представник відповідача - адвокат Потьомкін С.М. надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , як опікуна, аліменти на утримання повнолітньої, недієздатної, непрацездатної дочки-інваліда дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 , в розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку) щомісячно, з дати звернення до суду і за весь час проживання з недієздатною, непрацездатною дочкою-інвалідом дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування нею. Відзив обгрунтовано тим, що він надавав матеріальну допомогу у вигляді аліментів з моменту народження дитини. Дані відрахування здійснювалися за заявою ОСОБА_3 із заробітної плати, яку він отримував в АТ «МГЗК». Навіть після того, як 03 березня 2021 року ОСОБА_3 , втратив 10% працездатності. Заборгованості зі сплати аліментів не має. У листопаді 2021 року він вийшов на пенсію за віком та його фінансовий стан значно погіршився, так як коштів ледве вистачає на лікування, на комунальні послуги та життя. Однак розуміє, що як батько він повинен піклуватися своєю дитиною та й те, що він зобов`язаний утримувати свою повнолітню непрацездатну дочку, як потребує матеріальної допомоги. На даний час можливість надавати допомогу майже скінчилася, однак ОСОБА_3 вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку).

Позивачка у судовому засідання просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Представник відповідача зазначив, що розмір аліментів повинен відповідати можливостям відповідача.

Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20 листопада 1996 року зроблено запис № 232 (а.с.7).

За довідкою до акта огляду МСЕК, виданої 22 квітня 2013 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має першу «А» групу інвалідності з 29 квітня 2013 року, з дитинства, безстроково. Потребує постійної нерегульованої сторонньої допомоги та нагляду, за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці (а.с.8), що також підтверджується посвідченням (а.с.9).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2013 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м.Марганець, Дніпропетровської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною. Встановлено над недієздатною ОСОБА_2 опікуна, призначивши їй опікуна - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м.Марганець Дніпропетровської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

За довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

ОСОБА_3 з 02 листопада 2021 року є пенсіонером, що підтверджено пенсійним посвідченням (а.с.29).

За довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Нікопольської МСЕК від 03 березня 2021 року, при повторному огляді ОСОБА_3 встановлено 10% втрати професійної працездатності (а.с.30).

Згідно з довідкою від 11 січня 2022 року ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом із цивільною дружиною ОСОБА_5 (а.с.47).

ОСОБА_3 за грудень 2021 року отримав пенсію у розмірі 9128,44 гривень (а.с.42).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_5 за період з 2 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року не отримувала доходів (а.с.44).

Крім того, сторонами надано довідки та виписки, відповідно яких вони перебувають на обліку у лікарів.

Статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.ст.200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.

Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом першої групи «А», з дитинства. Вона проживає з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки потребує постійної нерегульованої сторонньої допомоги та нагляду, за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці.

Відповідач проживає окремо, не допомагає позивачці доглядати за їхньою спільною непрацездатною донькою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки з інвалідністю.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 , суд враховує, що відповідач є пенсіонером за віком, розмір його пенсії за грудень 2021 року становив 9128,44 грн., він потребує постійного лікування у зв`зку з виробничою травмою та втратою працездатності на 10%, перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом «хронічний бронхіт», проживає з дружиною, яка не працює, хворіє та не має офіційного доходу. У зв`язку з цим, враховуючи положення ст.198 СК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно зі ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З огляду на положення вищевказаних статей Сімейного кодексу України, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання врозмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на весь час її проживання з повнолітньою недієздатною, непрацездатною донькою та опікування нею.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 16 листопада 2021 року - дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої недієздатної, непрацездатної доньки - інваліда дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 листопада 2021 року.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 листопада 2021 року, і на весь час її проживання з повнолітньою недієздатною, непрацездатною донькою - інвалідом дитинства першої групи підгрупи «А» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування нею.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1816 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна