Справа № 450/405/21 Провадження № 2/450/59/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю представника позивача Петрик О.В.

представника відповідача Цибуля І.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Петрик Олександри Вікторівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про (предмет спору) відшкодування шкоди, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Петрик О.В., звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 . 05.11.2020 року о 19 год. 10 хв. на 555 км + 980 м автодороги М-06, відбулася ДТП за участі автомобіля марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Шварцмюллер», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який при зміні напрямку руху не впевнився з безпеці, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом позивача марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року винним у вчиненні даної ДТП визнано ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Шварцмюллер», д.н.з. НОМЕР_3 , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.АЙ.», поліс №200499801. Згідно страхового полісу сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн.

Відповідно до висновку №201 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 16.12.2020 року судовим експертом Галамай Б.І., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 05.11.2020 року, становить 246238.50 грн. без урахування (включення) ПДВ.

Вартість виконання судової експертизи становила 3000 грн. За евакуацію автомобіля з місця ДТП до СТО позивачем було витрачено 700 грн. За евакуацію автомобіля з СТО до місця проживання позивача останнім було витрачено 1100 грн. Дані обставини підтверджуються товарним чеком на суму 700 грн. від 05.11.2020 року та товарним чеком на суму 1100 грн. від 09.12.2020 року.

Оскільки розмір страхового відшкодування шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно полісу №200499801 складає 129000 грн. (1000 грн. франшиза), то вважає, що різницю між фактично заподіяною шкодою та страховою виплатою зобов`язана вішкодувати особа, яка заподіяла шкоду. Відтак, оскільки, розмір відшкодування шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 246238,50 гри., а страховик відповідача зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди потерпілому в розмірі 129000 гри, то відповідач, як особа з вини якої заподіяно шкоду позивачу, зобов`язаний відшкодувати позивачу 246238,50 - 129000,00 = 117238.50 грн. шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП 05.11.2020 року.

Також, оскільки позивачем були понесені витрати на проведення судової експертизи автомобіля в розмірі 3000 грн., витрати на евакуацію в розмірі 1800 грн., то такі витрати також мають бути відшкодовані заподіювачем шкоди ОСОБА_4 в якості збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП 05.11.2020 року.

Загальний розмір шкоди, який позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 становить 122038,50 грн., а також просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Також представник позивача, адвокат Петрик О.В. подала до суду клопотання про розподіл судових витрат на професійну (правничу) допомогу та докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу. Зазначає, що розмір витрат позивача згідно договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.01.2021 року складає 8000,00 грн., які вона просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Петрик О.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Позиція відповідача: відповідач судове засідання не з`явився, у встановлений строк не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин.

Представник відповідача, адвокат Цибуля І.Й., позовні вимоги заперечила, у задоволенні позову просила відмовити. Вважає, що при проведенні судової автотоварознавчої експертизи (висновок №201)позивач не забезпечив проведення належного огляду експертом пошкодженого транспортного засобу в присутності відповідача, чим позбавив його можливості робити заяви зауваження з приводу тих чи інших дій експерта, що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказами Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за №142/5/2092, тобто порушено право відповідача на захист. Зазначає, що з моменту ДТП до проведення огляду транспортний засіб знаходився під контролем позивача, що дає підстави вважати про можливі маніпуляції щодо транспортного засобу. Окрім того, зазначає, що у висновку, який представлено позивачем, вбачається, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, а тому вказаний висновок є необ`єктивним, та не може бути врахованим судом в якості належного, допустимого та достатнього доказу. Також просила відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

09.02.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 09.02.2021 року ухвала про відкриття провадження; 24.02.2021 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних;22.03.2021 року заява відповідача; 22.03.2021 року ухвала підготовчого судового засідання; 28.05.2021 року заява представника відповідача; 28.05.2021 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 22.07.2021 року заява представника відповідача; 22.07.2021 року ухвала судового засідання; 26.07.2021 року клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на професійну (правничу) допомогу; 07.10.2021 року клопотання представника відповідача; 26.11.2021 року заява про вступ у справу як представника; 26.11.2021 року ухвала судового засідання; 24.01.2022 року заява судового експерта; 25.02.2022 року ухвала судового засідання; 30.03.2022 року ухвала судового засідання; 17.05.2022 року присяга та розписка експерта.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 05 листопада 2020 року о 19 год. 10 хв. на 555 км + 980 м автодороги М-06, відбулася дорожньо - транспортна пригода. Як вбачається з постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року по справі №450/3832/20, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Шварцмюллер», д.н.з. НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху не впевнився з безпеці, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вищевказаною постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року по справі №450/3832/20, водій ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу. Вказана постанова не оскаржувалася і набрала законної сили 15.12.2020 року.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно із полісом №200499801 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Згідно вказаного полісу №200499801 сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 130000 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Встановлено, що внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується Висновком №201 судової автотоварознавчої експертизи згідно договору №11 від 11.11.2020 року, укладеного між позивачем та ТзОВ фірма «Екпертиза», складеного судовим експертом Галамай Б.І. 16.12.2020 року та ремонтною калькуляцією №187. Згідно вказаного Висновку №201 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Fiesta Trend 1,25 5dr 5MT, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в ДТП 05.11.2020 року з врахуванням результатів його обстеження 11.11.2020 року в цінах на дату обстеження без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів, становить 246238,50 грн.

З представленого позивачем висновку №201 судової автотоварознавчої експертизи від 16.12.2020 року вбачається, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 КК України. У зв`язку з цим, заявою від 24.01.2022 року судовий експерт Галамай Б.І. підтвердив факт, що він обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України щодо висновку №201 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 16.12.2020 року згідно договору №11 від 11.11.2020 року та така заява є невід`ємною частиною вищевказаного висновку.

Також, стосовно Висновку №201 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 16.12.2020 року, судовий експерт Галамай Б.І. був допитаний в судовому засіданні по даній цивільній справі 17.05.2022 року та попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Згідно розділу 2 Договору №11 про виконання судової експертизи від 11.11.2020 року, вартість проведення експертизи становить 3000,00 грн., які позивач перерахував ТОВ Фірма «Експертиза» згідно квитанції №1162932 від 08.12.2020 року.

Також, витрати, які позивач поніс у зв`язку з евакуацією транспортного засобу складають: за евакуацію автомобіля з місця ДТП до СТО - 700 грн., за евакуацію автомобіля з СТО до місця проживання позивача - 1100 грн. Дані обставини підтверджуються товарним чеком на суму 700 грн. від 05.11.2020 року та товарним чеком на суму 1100 грн. від 09.12.2020 року.

Як вбачається з полісу №200499801 цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого станом 05.11.2020 року (строк дії з 07.07.2020 по 06.07.2021) розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 130000,00 грн, франшиза 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені має право на відшкодування завданої йому майнової та матеріальної шкоди.

Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, пунктом 16 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказане також узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження N 14-176 цс 18, відповідно до якої відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, залишок страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача складає 117238,50 грн. (різниця між реальними збитками та сумою страхової виплати).

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача завданої внаслідок ДТП майнової шкоди в розмірі 117238,50 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. Оскільки позивачем були понесені витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу в розмірі 3000,00 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 1800,00 грн (700,00+1100,00 грн.). такі витрати підлягають стягненню з відповідача в якості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 05.11.2020 року.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач ОСОБА_4 не відшкодував позивачу фактично заподіяну ним шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу марки Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 05.11.2020 року, суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими.

Доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_3 відповідач суду не надав.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

З приводу стягнення судових витрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1220,40 грн.

Щодо клопотання представника позивача, адвоката Петрик О.В. про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Перевіривши на відповідність вимогам ст.137 ЦПК України документи, пов`язані з витратами на правову (правничу) допомогу, надані позивачем, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вказаної вимоги, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат, представник позивача, адвокат Петрик О.В. надала суду засвідчені копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1121937, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №002070, Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.01.2021 року, розрахунку розміру наданої професійної правничої (правової) допомоги у справі №450/405/21 на загальну суму 8000,00 грн. та акту наданих послуг від 29.06.2021 року.

Стосовно фактичного перерахування позивачем коштів за надану професійну правничу (правову) допомогу, то відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2021 року у справі №159/5837/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справ №648/1102/19.

Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, є підставою для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі.

На переконання суду така сума повністю відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт в процесі її розгляду.

Відтак, заявлені позивачем до стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ухвалив:

позовні вимоги представника позивача адвоката Петрик Олександри Вікторівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, у розмірі 117238 (сто сімнадцять тисяч двісті тридцять вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3000,00 (три тисячі) гривень витрат на проведення судової експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень витрат на евакуацію транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1220 (одна тисяча двісті двадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 27.05.2022 року.

СуддяД. А. Кукса