ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/240/21 Номер провадження 22-ц/814/639/22Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Абрамова П.С., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Касьянов Сергій Миколайович на заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року (повний текст судового рішення складено 24 листопада 2021 року) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Волошина Наталія Анатоліївна, Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Касьянов С.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив: визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю складу будматеріалів та плотні, загальною площею 174,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У позовній заяві зазначено, що 02 листопада 2017 року на офіційному веб-сайті ДП «Сетам» було розміщено інформаційне оголошення про електронні торги за лотом нежитлові приміщення (будівлі складу будматеріалів та плотні) загальною площею 174,2 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 .

Зазначене вище нерухоме майно було передано на реалізацію Кременчуцьким районним відділом ДВС ГТУЮ в Полтавській області, стартова ціна лота складала 100 200,00 грн.

22 листопада 2017 року за результатами електронних торгів ДП «Сетам» було оформлено протокол, переможцем торгів визначеного ОСОБА_1 .

Після перерахування на рахунок продавця означеної суми, головним державним виконавцем Кременчуцького районного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області Малінніковим М.В. 08 грудня 2017 року складено акт про проведені електронні торги за лотом № 247181, який був затверджений начальником відділу ДВС.

У подальшому приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Волошина Н.А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на нерухоме майно згідно протоколу № 298681 від 22 листопада 2017 року та акту про проведені електронні торги від 08 грудня 2017 року з посиланням на невідповідність документів і процедури примусової реалізації законодавству України.

Представник позивача у позовній заяві зазначає, що згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного 02 листопада 2020 року, будівля складу будматеріалів та плотні літер «А» загальною площею 174,2 кв.м. та будівля складу будматеріалів літер «Б» загальною площею 216,5 кв.м. є відокремленими будівлями, мають окремі вхід та вихід та можуть бути поділені в окремі об`єкти нерухомого майна.

Також, у позовній заяві представник позивача посилався на правову позицію, сформульовану у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц, відповідно до якої, аналізуючи положення статей 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» у системному взаємозв`язку з нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається наступне:

-якщо нерухомість належить боржнику на праві спільної часткової власності, тобто у правовстановлюючих документах визначені частки співвласників, то частка боржника є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути продана з публічних (електронних) торгів без виділення в натурі та згоди інших співвласників;

-якщо нерухомість належить боржнику на праві спільної сумісної власності, то для звернення стягнення на частку боржника виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні;

-якщо нерухомість, яка складається з двох або більше подільних об`єктів, належить боржнику на праві власності, то будь-який з об`єктів зі складу нерухомості може бути самостійним об`єктом цивільних прав, який може бути проданий з публічних (електронних) торгів.

Представник позивача вважає, що видача переможцю прилюдних торгів свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів (які не оспорювалися у встановленому порядку, недійсними не визнавалися, при цьому ознаки нікчемності відсутні) та зважаючи на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про придбання цього нерухомого майна з прилюдних торгів, обґрунтованим, на думку представника позивача, є висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на підставі переліку документів, які безспірно підтверджують придбання ним зазначеного нерухомого майна з прилюдних торгів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що існує визначений порядок оформлення права власності після придбання нерухомого майна на електронних торгах і він не визначає можливість такого оформлення на підставі рішення суду. Такий порядок позивачем дотриманий не був.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Касьянов С.В., просить заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року по справі № 536/240/21 скасувати та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю складу будматеріалів та плотні, загальною площею 174,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

В апеляційній скарзі представник позивача вказує на те, що маються всі підстави для визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомості за позивачем.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі становить 100200,00 грн, що в даному випадку є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібта беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7 та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до протоколу № 298681 про проведення електронних торгів, складеного та підписаного переможцем торгів ОСОБА_1 , з одного боку, та представником організатора ДП «Сетам» в особі Ворніка М.Г., з іншого боку, 22 листопада 2017 року відбулися торги щодо продажу нерухомого майна нежитлових приміщень (будівлі складу будматеріалів та плотні) загальною площею 174,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Переможцем вказаних торгів є ОСОБА_1 (а.с. 11).

Також встановлено, що 08 грудня 2017 року головним державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Малінніковим М.В. складено акт про проведені електронні торги по лоту № 247181 ДП «Сетам» щодо арештованого майна нежитлових приміщень (будівлі складу будматеріалів і плотні), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за технічним паспортом літер «А», що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2008 року, які було реалізовано через систему електронних торгів. Переможець торгів по лоту № 247181 ОСОБА_1 відповідно до протоколу № 298681 про проведення електронних торгів від 22 листопада 2017 року (а.с. 12).

Суд першої інстанції також звернув увагу, що згідно роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень копії рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2008 року у справі № 2-247/08, визнано право власності Особа 1 на приміщення складу будівельних матеріалів літ. «Б», розташоване за Адреса та плотні літ. «А», розташованої за Адреса Кременчуцького району (а.с. 13).

02 листопада 2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиною Н.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на нерухоме майно, яке реалізовувалося з прилюдних торгів у зв`язку з невідповідністю документів і процедури примусової реалізації законодавству України.

У постанові нотаріус вказав, що згідно з протоколом про проведення електронних торгів, а також відповідно до відомостей, що містяться в базі даних «Сетам» на торги був виставлений об`єкт нерухомого майна, іменований «нежитлові приміщення (будівлі складу будматеріалів і плотні), літ. «А», загальною площею 174,2 кв.м.», реалізація якого і підтверджується актом про проведені електронні торги. Фактично об`єкт нерухомого майна, право власності на який належало боржнику і було зареєстроване в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», має значно більшу площу і складається із двох будівель будівля плотні літ. «А», загальною площею 174,2 кв.м., та будівля складу літ. «Б», загальною площею 216, 5 кв.м., що складає цілісний об`єкт нерухомості.

При цьому нотаріус вважає, що з прилюдних торгів може бути реалізований тільки той об`єкт нерухомого майна з тими технічними характеристиками, право власності на який було зареєстроване за боржником, а виконавець має усі належні повноваження для витребування необхідних документів та звернення до відповідних органів (у т.ч., бюро технічної інвентаризації) для виконання своїх обов`язків по примусовій реалізації належного боржнику майна.

Одночасно у резолютивній частині постанови приватного нотаріуса Коровніченку В.Л. роз`яснено порядок оскарження постанови нотаріуса у судовому порядку (а.с. 14).

Позиція апеляційного суду

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В усіх інших випадках право власності набувається з незаборонених законом підстав, зокрема, з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Підстави набуття права власності визначені у статті 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу.

Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 328 ЦК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання її права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах.

При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною першою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно частини другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 8 Розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року (далі Порядок), акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон.

Положенням пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє нотаріальну дію, зокрема, щодо видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, придбання арештованого або заставленого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва.

Згідно підпункту 3.1 пункту 3 глави 12 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі акта про проведені публічні торги, складеного державним виконавцем та затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Тобто суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що існує визначений порядок оформлення права власності після придбання нерухомого майна на електронних торгах і він не визначає можливість такого оформлення на підставі рішення суду.

При цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Постанову приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про придбання майна на аукціоні позивач не оскаржував, хоча не позбавлений такого права і таке право йому роз`яснено нотаріусом при відмові у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах, не вчиняв інших дій щодо оскарження торгів та документів, якщо вони були оформлені неправильно.

Колегія суддів, крім того, погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо врахування судової практики Верховного Суду, зокрема, правових висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 15 січня 2021 року по справі № 367/6231/16-ц.

Так, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що у справі, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду предметом спору було оскарження результатів проведення електронних торгів, а також скасування протоколу їх проведення та акту державного виконавця про їх проведення, тобто правовідносини зі справою, яка розглядається у даному судовому провадженні не є аналогічними, оскільки предметом спору у цій справі є саме визнання права власності на об`єкт електронних торгів у судовому порядку.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позову і визнання права власності за рішенням суду є безпідставними та не дають підстави для задоволення апеляційної скарги.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду, зокрема, постанови від 21 листопада 2018 року у справі № 920/615/16, від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18, Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі 916/1608/18 та інші постанови Верховного Суду не дають підстави для задоволення апеляційної скарги тому, що в апеляційній скарзі наведена судова практика стосується інших обставин.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишати судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, ухвалив законне рішення, то підстави для зміни чи скасування заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року відсутні.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги особи, яка подала апеляційну скаргу, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Касьянов Сергій Миколайович залишити без задоволення.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко