Справа №265/3639/21
Провадження №4-с/265/2/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) під час виконання судового рішення,

заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) під час виконання судового рішення.

Обгрунтовуючи подану скаргу посилався на те, що він відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Згідно даних Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі (далі ВДВС) на виконанні у ВДВС перебували виконавчі провадження відносно нього, зокрема:

-№ 39955504 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/2227 від 16 вересня 2013 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усих видів доходу. 03 травня 2018 року державним виконавцем на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачці.

-№ 47401167 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 769,15 грн.

-№ 47401228 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору у розмірі 243,60 грн.

-№ 36607165 з примусового виконання постанови № АН1190778 від 09 грудня 2012 року виданої ДАІ про стягнення з нього користь держави штрафу у розмірі 102 грн.

-№ 40315026 з примусового виконання виконавчого листа №2/265/2227 від 16 вересня 2013 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь держави судового збору у розмірі 229,40 грн.

-№ 43229841 з примусового виконання постанови № АА2308402 від 12 березня 2014 року, виданої ДАІ про стягнення з нього користь держави штрафу у розмірі 680 грн.

Однак на даний час у провадженні ВДВС не перебуває жодного виконавчого провадження відносно нього. 18 березня 2021 року його представнику від нотаріуса стало відомо про наявність обтяження арешту його нерухомого майна, накладеного державним виконавцем. Отже, незважаючи на відсутність жодного виконавчого документу на виконанні ВДВС щодо нього, при цьому 03 травня 2018 року у виконавчому провадженні № 39955504 державним виконавцем винесено відповідну постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та про припинення чинності арештів щодо його майна, його майно до цих пір знаходиться під арештом ВДВС.

Вказує, що на даний час відсутні будь-які правові підстави для чинності арешту його майна, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», крім того, чинність будь-яких постанов державного виконавця без знаходження на виконанні виконавчих документів є протиправною та такою, шо безпідставно обмежує права громадян.

Просив визнати бездіяльність державного виконавця щодо виконання постанови від 03.05.2018 року в частині припинення арешту з нерухомого майна, накладеного в межах виконавчого провадження №39955504 неправомірною, зобов`язати працівників Лівобережного ВДВС міста Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення.

08 червня 2021 року Головний державний виконавець Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) Чепурна Т. надала відзив на скаргу, в якому просила скаргу ОСОБА_1 щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення залишити без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку на оскарження, а також відмовити скаржнику у визнанні бездіяльності державного виконавця щодо виконання постанови від 03.05.2018 року в частині припинення арешту з нерухомого майна на підставі виконавчого провадження № 39955504, неправомірною та відмовити ОСОБА_1 в частині зобов`язання працівників Лівобережного ВДВС м. Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року щодо припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що 06.11.2020 року ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , особисто отримала письмову відповідь від 05.11.2020 року із зазначенням відсутності підстав для зняття арешту. Тобто, з моменту коли боржник ОСОБА_1 та його представник дізналися про порушення прав, минув 10 - денний строк для оскарження даної постанови. Також зазначає, що представник скаржника - ОСОБА_5 вже звертався до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з аналогічної скаргою на дії державного виконавця, яка була залишена без розгляду, а ухвала суду не оскаржувалася. Окрім того, вказувала на те, що правових підстав для зняття арешту з майна боржника у ВДВC не було, так як хоча виконавчий лист про стягнення аліментів і був повернутий стягувачу ОСОБА_2 , однак існувала заборгованість по аліментам і стягувач має право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строку такого пред`явлення. Також не відбулося фактичного виконання у повному обсязі з урахуванням необхідності сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за виконавчими провадженнями №№ 47401167, 47401228, 36607165, 40315026 та 43229841. Окрім цього, у змісті постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 03 травня 2018 року за ВП № 39955504 не було вказано дати, номеру обтяження та з якого саме майна зняти арешт.

Представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , діючий на підставі довіреності, скаргу підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Просив скаргу задовольнити.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі головний державний виконавець Хаваліц І.І. заперечував проти задоволення скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на розгляд скарги до суду не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, щона виконанні у ВДВС перебували виконавчі провадження, зокрема: № 39955504 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/2227 від 16 вересня 2013 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усих видів доходу. 03 травня 2018 року державним виконавцем на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачці; № 47401167 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 769,15 грн.; № 47401228 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору у розмірі 243,60 грн.; № 36607165 з примусового виконання постанови № АН1190778 від 09 грудня 2012 року виданої ДАІ про стягнення з нього користь держави штрафу у розмірі 102 грн.; № 40315026 з примусового виконання виконавчого листа №2/265/2227 від 16 вересня 2013 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь держави судового збору у розмірі 229,40 грн. та № 43229841 з примусового виконання постанови № АА2308402 від 12 березня 2014 року, виданої ДАІ про стягнення з нього користь держави штрафу у розмірі 680 грн.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спіркової А.В. від 03 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/2227 виданий 16.09.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходів, повернуто стягувачу без виконання на підставі заяви від 19.04.2018 року.

В пункті 2 вказаної постанови зазначено - припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (ВП № 39955504) .

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спіркової А.В. від 23 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 769,15 грн. повернуто стягувачу без виконання.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спіркової А.В. від 23 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/455/15 від 16 березня 2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору у сумі 243,60 грн. повернуто стягувачу без виконання.

Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження за виконавчими провадженнями №№ 47401167, 47401228, 36607165, 40315026 та 43229841 залишаються не відшкодованими.

12 листопада 2020 року на адресу ВДВС надійшла заява від стягувача у ВП №39955504 ОСОБА_2 , в якій вона зазначила, що станом на 01.11.2020 року претензій по сплаті аліментів до боржника не має. Однак, боржником ОСОБА_1 не здійснено погашення витрат на проведення виконавчих дій та інших коштів.

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.03.2021 року, на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.1997 року, накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39955504 від 29.11.2013 року головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиці Халєєвої А.С.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» завершення виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника.

Повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених ст.ст.37,47 Закону не позбавляє його (стягувача) права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 вказаного Закону.

У відповідності до ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Стаття 59 Закону регулює підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника, які є винятками.

Враховуючи те, що виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 є незавершеними, виконавчі документи повернуто стягувачам без виконання, а зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є невиконаними, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності державного виконавця щодо виконання постанови від 03.05.2018 року в частині припинення арешту з нерухомого майна, накладеного в межах виконавчого провадження №39955504 неправомірною та зобов`язання працівників Лівобережного ВДВС міста Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 зазначав, що про наявність арешту він дізнався після отримання його представником відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Тому просив поновити йому строк для звернення до суду з даної скаргою, так як попередній його представник ОСОБА_4 не повідомила його про перебіг спілкування з державним виконавцем.

Із заяви ОСОБА_4 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, вбачається, що остання зверталася до Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі 03 листопада 2020 року з приводу накладення арешту на майно ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

06 листопада 2020 року ОСОБА_4 особисто отримала відповідь на вищевказану заяву.

Однак доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що йому стало відомо про порушення його прав з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є неспростованими. А порушення на яке скаржиться ОСОБА_1 має триваючий харктер.

За таких обставин, суд приходить до висновку про поновлення йому строку для звернення до суду з даною скаргою.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із даною скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) під час виконання судового рішення, заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09 лютого 2022 року.

Суддя __________________ Копилова Л.В.