ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1335/22 Справа № 205/2163/21 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Деркач Н.М.,

суддів: Куценко Т.Р., Максютаи Ж.І.,

за участю секретаря - Усик А.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акцент-Банк на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписанням анкети-заяви приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (далі Банк). На підставі вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складають між нею та Банком становлять кредитний договір (далі - Договір).

Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 19 грудня 2020 року складає 16 191,13 грн., з яких: 11 713,82 грн. заборгованість за кредитом, 4 477,31 грн. заборгованість по відсоткам.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 14 листопада 2019 року станом на 19 грудня 2020 року в розмірі 11 713 гривень 82 копійки. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Розподілено судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, банк звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати у зазначеній частині та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, не дав оцінки довідкам Банку щодо погодження відповідачем умов кредитування, у тому числі, щодо стягнення відсотків. Відповідач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 листопада 2019 відповідачем ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 5 зв.). Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг (далі - Договір), з яким вона ознайомлена та згодна, а також примірник якого відповідач отримала шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву відповідач зобов`язалася виконувати умови та правила надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на те, що в порушення умов вказаного договору відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 19 грудня 2020 року складає 16 191,13 грн., з яких: 11 713,82 грн. заборгованість за кредитом, 4 477,31 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 5).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. Однак, позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам, нарахованими банком у розмірі 4 477,31 грн., не підлягають задоволенню, оскільки в анкеті-заяві відсутня інформації про погодження сторонами умов щодо визначення базової процентної ставки за кредитом.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по процентам за користування кредитом, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь банку заборгованості по процентам, суд зазначив про те, що їх сплата не передбачена анкетою-заявою.

Колегія суддів зазначає про помилковість такого висновку суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII).

Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до Закону № 1734-VIII, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 1734-VIII.

Стандартизована форма паспорта споживчого кредитування, наведена у додатку 1 до Закону № 1734-VIII, передбачає окремий розділ про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (пеня, штрафи, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі), де зазначаються розмір платежу, база його розрахунку та умови його застосування, а також окремий розділ додаткової інформації (додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту): послуги нотаріуса, послуги оцінювача, послуги страховика, інше, де зазначаються необхідність отримання відповідної послуги, перелік осіб за наявності.

Матеріали справи містять наданий банком паспорт споживчого кредиту, оформлений до укладення кредитного договору від 14 листопада 2019 року (а. с. 6), у якому в розділі 4 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» зазначено базову процентну ставку.

Паспорт споживчого кредитування скріплений простим електронним підписом ОСОБА_1 шляхом підтвердження ОТП з номера телефону у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду з обумовленим розміром процентної ставки за кредитним договором.

У зв`язку з чим висновок суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості по процентам є помилковим, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3405 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржено, тому його правильність в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акцент-Банк задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 4477,31 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк судовий збір у сумі 3405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення лише у випадках, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Т.Р. Куценко

Ж.І. Максюта