Справа № 202/5406/21
Провадження № 2/202/496/2022
03 лютого 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді - Бєсєди Г.В.
за участю секретаря - Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , однак фактично там не проживає. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості користуватись та розпоряджатись належним їй майном.
Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М.
В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою від 23.09.2021 року, виданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно акту від 18.06.2021 року, складеного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затвердженого керуючим компанією ТОВ «К.О.Д» ОСОБА_2 ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин понад один рік.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом із тим, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв`язку із втратою ним права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г.В. Бєсєда