Справа № 703/3657/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , якому на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що після смерті батька спадщину прийняли шляхом спільного проживання вона та дружина померлого ОСОБА_2 .

До звернення до суду з наведеним позовом вона сплатила відповідачу грошову компенсації за її частку у спадковому майні, а тому просила визнати за нею право власності на все домоволодіння, що залишилось після смерті батька.

Зазначила, що одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У судове засідання сторони не з`явились.

Позивач надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання також не з`явилась, в направленій на адресу суду заяві просив розглядати справу у її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Носачів Смілянського району Черкаської області помер ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15 березня 2016 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 померлий доводився позивачу батьком.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 1965 року.

Як встановлено з виписки з погосподарської книги, наданої Ротмістрівською сільською радою, ОСОБА_3 згідно погосподарської книги № 3 на 2016-2020 роки був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , номер об`єкта по господарського обліку 0266-1.

Згідно з технічним паспортом на цей будинок в склад домоволодіння входять житловий будинок (літ. «А-1, а») загальною площею 99,7 кв.м., житловою - 44,9 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сараї (літ. «Б,В»), криниця (літ. «К»), гараж (літ. «Г»), убиральня (літ. «У»), огорожа (№ 1).

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2021 року після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.12.2021 інформація про заведення спадкової справи іншим нотаріусом відсутня.

З довідки Ротмістрівської сільської ради від 02 серпня 2021 року на день смерті ОСОБА_4 з ним були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5

11 січня 2022 року державний нотаріус у своїх письмових роз`ясненнях, виданих на ім`я ОСОБА_1 , повідомила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

З довідки сільської ради вбачається, що позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину шляхом спільного проживання.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач визнала позов в повному обсязі, не заперечувала факту отримання нею коштів за її частину у спадковому майні, суд вважає за можливе позов задоволити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входять житловий будинок (літ. «А-1, а») загальною площею 99,7 кв.м., житловою - 44,9 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай (літ. «Б,В»), криниця (літ. «К»), гараж (літ. «Г»), убиральня (літ. «У»), огорожа (№ 1).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Я. Биченко