провадження № 2/294/619/22
справа № 274/1295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Остропільця Є.Р..,

при секретарі Івашкевич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням а саме: житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка, яка зареєстрована у даному будинку, фактично не проживає в ньому більше шести років. Реєстрація відповідачки в належному позивачу будинку перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, користуватись пільгами, а також вона несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Від позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю.

Відповідачка до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №294883883 від 17.01.2022 (а.с.9), житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка є власником Ѕ частки вказаного будинку на підставі договору купівлі продажу № 1565, виданого 24.10.1987 року Чуднівською державною нотаріальною конторою (а.с.7-8).

Відповідно до довідки №316 від 08.02.2022, виданої Чуднівською міською радою Житомирської області (а.с.11), та копії паспорта позивачки (а.с.6) вона зареєстрована і проживає в зазначеному будинку.

Актом № 287 від 07.12.2021 складеним головою комісії, начальником відділу праці та соціального захисту населення та охорони здоров`я Малахівською Т.М. встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає в вказаному будинку і, що з нею зареєстровані, але фактично не проживають діти: дочка ОСОБА_2 (не проживає близько 6 років), син- ОСОБА_3 (здійснює догляд за матір`ю).

Відповідно до довідки №2400 від 22.12.2021, виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 , станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.1987 р., р №1565, посвідченого Чуднівською державною нотаріальною конторою - Ѕ ід.частка ж/буд. (кв.2) та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.1987 р., р.№1567, посвідченого Чуднівською державною нотаріальною конторою Ѕ ід.част. ж/буд.(кв.1).

Судом встановлено, що в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані троє осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку/ приміщенні осіб за №2240 від 16.02.2022, виданим головним спеціалістом ЦНАП Чуднівської міської ради (а.с.12).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України), член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Згідно ст. 163 Житлового кодексу України (№ 5464-X від 30.06.1983 року) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України (№5464-X від 30.06.1983 року) при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України (№5464-X від 30.06.1983 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному будинку, в ньому не проживає, а проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 (а.с.30). Тому, в силу закону, коли відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше одного року, його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що є також одним із способів захисту права приватної власності позивача у справі.

Виходячи з наведеного вище суд вважає позовну вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком обґрунтованою та доведеною.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 48, 76-81, 206, 210, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, статтями 16, 317, 319, 387, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 163 Житлового кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування будинком: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Є.Р Остропілець