Провадження № 2/582/89/22
Справа № 582/115/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря Климась С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої злочином,
УСТАНОВИВ:
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач 23.10.2018 близько 18 год 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN Т4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, здійснивши зіткнення з саморобним причепом мотоблока «Зоря», у результаті якої пасажир причепа мотоблока «Зоря», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована на стаціонарне лікування до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня».
В рамках досудового розслідування кримінального провадження, за вказаним фактом було проведено судово-автотехнічну експертизу, за висновком якої порушення ОСОБА_2 ПДД України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.
Як потерпіла від кримінального правопорушення, ОСОБА_1 , подала до суду цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, який розглядався одночасно із кримінальним провадженням.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скляров С.Л. у судове засідання не прибули, останній подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі.
Належним чином повідомлений представник третьої особи по справі, ПАТ «СК «АРКС», у судове засідання не прибув, заяв, клопотань суду не подав.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, яка про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Із вищезазначеної ухвали встановлено, що відповідач 23.10.2018 близько 18 год 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN Т4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, здійснивши зіткнення з саморобним причепом мотоблока «Зоря», у результаті якої пасажир причепа мотоблока «Зоря», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 878 від 25.11.18 кваліфіковані як середньої тяжкості тілесні ушкодження.
За вказаним фактом було проведено судово-автотехнічну експертизу. З висновку №212 від 22.11.2019 слідує, що порушення ОСОБА_2 ПДД України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали (а.с. 8-13).
Потерпіла ОСОБА_1 була госпіталізована на стаціонарне лікування до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» і перебувала там з 23.10.2018 до 07.11.2018, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи та довідкою Недригайлівської ЦРЛ , які долучені до матеріалів кримінального провадження.
Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) зазначив: «У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.»
Отже, звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав не звільняє його від цивільно-правової відповідальності відшкодувати завдані матеріальні збитки та моральну шкоду потерпілому в порядку цивільного судочинства.
Згідно ст. 1187 ЦК України "Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку".
Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» передбачено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно із ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 на час ДТП був укладений відповідний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, та він мав страховий поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «СК «АРКС» (а.с. 14), то відповідно до ст. 24 вказаного вище Закону витрати на лікування ОСОБА_1 були відшкодовані страховою компанією (а.с. 15).
У відповідності до ч. 1 ст. 23, ст. 1167 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У пунктах 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України зазначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Таким чином ОСОБА_1 була завдана моральна шкода та остання має право на її відшкодування.
У п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).
Відповідач заперечення до суду не надав, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 992,40 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
За змістом частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами частин другої-четвертої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи слідує, що 25 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Скляровим Сергієм Леонідовичем, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 1398 від 21.03.2014, виданого Радою адвокатів Полтавської області, укладено додатковий договір до Договору від 25.12.2019 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого гонорар адвоката складає за домовленістю у фіксованому розмірі 3000,00 грн.
Згідно звіту про виконання Договору про надання правової допомоги від 28.01.2020 сума витрат, за фактично надану професійну правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 становить 3000,00 грн, з них: попередня консультація (зустріч з клієнтом, консультація з питань прав потерпілого в кримінальному провадженні, узгодження правової позиції, роз`яснення порядку стягнення майнової та моральної шкоди) - 200,00 грн; підготовка позову до суду (складання позовної заяви про стягнення майнової та моральної шкоди) 1000 грн, правнича допомога в суді першої інстанції (надання правничої допомоги в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 в суді першої інстанції) 1800,00 грн (а.с. 19).
Відповідно до квитанції від 28.01.2020 адвокат Скляров С.Л. прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000,00 грн на підставі договору від 25.12.2019 про надання правничої допомоги (а.с. 18).
Таким чином суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, які за правилами статті 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141-142, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 288-289, 352, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду в сумі 59 860 (п`ятдесят девять тисяч вісімсот шістдесят) грн 14 коп, та 3000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко