У Х В А Л А

іменем України

про залишення позову без розгляду

Справа № 126/692/22

Провадження № 2-о/126/45/2022

"15" червня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме:

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , яке видано 16 травня 1971 року Пятківським сільзагс Бершадського району Вінницької області, актовий запис №14 згідно якого зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що одружились 16.05.1971 року, дійсно належить мені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 .

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , яке видано 16 травня 1971 року Пятківським сільзагс Бершадського району Вінницької області, актовий запис №14 згідно якого зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що одружились 16.05.1971 року, дійсно належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, експертного висновку Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смертності з дією йонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, номер вихідного документу №16252 від 16.06.2010 року (засідання комісії №487 від 12.06.2010 року), яке було видано на імя ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, посвідчення громадянина, який постраждав від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_3 від

21.10.1997 року, яке було видано Вінницькою обласною державною

адміністрацією ОСОБА_2 , дійсно належить

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідтвши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Пунктом 5 ч. 2 статті 293ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положення статті 315 ЦПК України містить перелік фактів, які суд розглядає в порядку окремого провадження.

Разом з тим, в приписах ч. 3 ст. 315 ЦПК України зазначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

Враховуючи, що за наведених вище обставин встановлення факту належності особи свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження, тобто документа, який видається органами державної реєстрації актів цивільного стану, не підлягає розгляду судом у порядку окремого провадження, а з заяви вбачається спірні правовідносини щодо права на отримання пенсії, тому заява про встановлення такого факту не може бути розглянута у порядку окремого провадження.

Також необхідно зауважити, що заявник не позбавлена можливості оскаржити відмову органу реєстрації актів цивільного стану, як суб`єкта владних повноважень, у внесенні змін до актового запису в судовому порядку, що передбачено п. 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, -залишає заяву без розгляду.

Згідно п.12 Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, - не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Пунктом 3 визначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг). Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просить встановити факт належності правовстановлюючих документів для того, щоб заявник отримав право на перерахунок пенсії.

Разом з тим, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою рішення у таких справах є лише встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися заява про факт, але не спір про право, у даному випадку про право особи на призначення пенсії на підставі документів, факт належності яких просить заявниця.

Вищенаведене свідчить про те, що у даному випадку має місце спір про право, що виключає розгляд цієї заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку окремого провадження, а тому заява має бути залишена без розгляду.

У відповідності до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

При поданні заяви до суду заявником сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 гривні, що підтверджується квитанціями.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність залишення даної заяви без розгляду з тих підстав, що має місце спір про право і така заява не може бути вирішена за правилами окремого провадження, сплачений заявником судовий збір підлягає поверненню заявнику в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.124, 125 Конституції України, ст.7Закону України «Про судовийзбір», ст.ст.133, 258-260, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення з позовом на загальних підставах.

Повернути ОСОБА_1 1984,80 (одні тисячу дев`ятсот вісімдесят чотирі грн. вісімдесят вісім коп.) сплаченого судового збору згідно квитанцій №5,6,7,8 від 29.04.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду Вінницької області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Хмель