Справа № 283/3233/21
провадження №2/283/165/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2022 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області

про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітніми дітьми,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін

22.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування, в обґрунтування якої зазначила, що вона є двоюрідною тіткою неповнолітніх дітей відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти постійно проживають з позивачем в с. Луки Коростенського району Житомирської області та знаходяться на її утриманні.

Батько дітей невідомий та записаний в їх свідоцтвах зі слів матері. Відповідач життям дітей не цікавиться, коштів на їх утримання не надає, не працює, зловживає алкогольними напоями. Вказані обставини підтверджуються характеристиками та висновками, що додані до позову.

Вимогами позовної заяви ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей та призначити позивача опікуном відносно ОСОБА_4 та піклувальником відносно ОСОБА_5 .

Явка учасників по справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Івашкевич О.Г. в судове засідання 15.06.2022 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. 18.02.2022 подала до суду заяву, згідно якої зазначила, що не заперечує відносно позбавлення її батьківських прав, позовні вимоги визнала.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явилася. У ході судового розгляду справи головний спеціаліст служби Марчук А.С., яка діє на підставі довіреності №63/03-32 від 14.01.2022, висловила свою позицію щодо позовних вимог ОСОБА_1 , а саме підтримала позбавлення батьківських прав відповідача. До суду подано висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дітей.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з`явилася. 09.06.2022 начальником служби Філоненко К.В., яка діє на підставі довіреності №1 від 17.01.2022, до суду подано клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У ході судового розгляду справи Філоненко К.В. підтримала позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 (а.с.10-11).

Згідно письмової розписки від 25.08.2021, ОСОБА_2 надала дозвіл на проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за їх згодою та бажанням, в ОСОБА_1 в с. Луки Коростенського району Житомирської області (а.с.12).

Дана обставина підтверджується довідками №464 від 29.11.2021, №458 від 22.11.2021, за підписом старости Луківського старостинського округу Венглівського І. (а.с.23).

Відповідно до характеристики на дитину ОСОБА_4 від 25.11.2021 за №75, видану за місцем навчання останньої в Луківській ЗОШ І-ІІІ ступенів, дитина проживає в с. Луки Коростенського району, конфліктів ні з ким не має, доброзичлива, комунікабельна, має позитивний характер (а.с.21).

Згідно до характеристики на дитину ОСОБА_3 від 25.11.2021 за №76, видану за місцем навчання останнього в Луківській ЗОШ І-ІІІ ступенів, дитина проживає в с. Луки Коростенського району, конфліктів ні з ким не має, доброзичлива, комунікабельна, має позитивний характер, вихований, неагресивний (а.с.21).

Відповідно до Висновків виконавчого комітету Чоповицької селищної ради міської ради, затверджених рішенням №104 від 28.10.2021, неповнолітні ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.08.2021 проживають з тіткою ОСОБА_1 в с. Луки Коростенського району Житомирської області та навчаються в 9 та відповідно у 8 класі Луківської загальноосвітньої школи. Мати, ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , офіційно не перебуває в шлюбі, має чотирьох дітей: ОСОБА_5 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_7 ,2010 року народження, ОСОБА_8 , 2014 року народження. Постійного місця роботи не має. Відомості про батька двох старших дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України зі слів матері.

ОСОБА_2 спільно з співмешканцем ОСОБА_9 вживають спиртні напої, внаслідок чого вони частково або іноді повністю не мають здатності піклуватися про особисте життя та життя дітей. Зобов`язують старших дітей доглядати за молодшими, вести домашнє господарство без врахування вікових можливостей.

З 28.01.2021, ОСОБА_2 перебуває на обліку у відділенні соціальної роботи.

Виконавчий комітет Чоповицької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 (а.с.14-20).

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №108 від 09.06.2022, затверджено висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дітей ОСОБА_1 над ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно даного висновку зазначено, що ОСОБА_1 є двоюрідною тіткою неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка виявила бажання взяти своїх племінників під опіку, надати їм догляд та виховання. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено всі належні умови (а.с.54-55).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позивачем належними доказами доведено ухилення від виконання відповідачем обов`язків по вихованню дітей, що полягає в не забезпеченні продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, матеріальним утриманням, не відвідуванні та не спілкуванні з дітьми.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.

Висновком виконавчого комітету Чоповицької селищної ради встановлено свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по вихованню дітей.

Враховуючи нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 .

Відповідач добровільно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, жодних контактів з дітьми не підтримує, не забезпечує їх духовний та фізичний розвиток, належне харчування та навчання.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач у ході судового розгляду справи висловила свою позицію щодо питання позбавлення її батьківських прав та погодилася з таким позбавленням.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що визнання відповідачем позову є її диспозитивним правом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо позовної вимоги про встановлення над дітьми піклування суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

На час винесення рішення по справі, діти досягли 14-річного віку та є неповнолітніми.

Враховуючи відповідні висновки компетентних органів, бажання позивача, суд не вбачає обставин, які б могли бути перешкодою в призначенні ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Отже, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів дітей, суд вважає за доцільне встановити над ними піклування, призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (789-ХІІ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в судовому порядку.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Враховуючи те, що відповідач є матір`ю дітей, інформація стосовно того, що вона не є працездатною відсутня, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2021 року і до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення утримання дітей та задоволення їх потреб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Враховуючи вище викладене, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача та на користь держави за подання позову.

Керуючись ст. 12,23,76,81,258,259,265,273,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Призначити ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2021 року та до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4

Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Служба у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин Житомирська область, площа Соборна,6А)

Служба у справах дітей виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області (смт. Чоповичі Коростенський район Житомирська область, вул. Вайсера,1А).

Суддя