ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1077/22 Справа № 212/4152/18 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3

треті особи: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу, служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача за первісним позовом ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, про залишення позову без розгляду, винесену суддею Козловим Ю.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу, служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання квартири спільним сумісним майном, виділ Ѕ частини з спільного сумісного майна та визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , треті особи треті особи Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу, служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторона позивача за первісним позовом під час судового розгляду зловживала своїми процесуальними правами. Вказує, що суд навмисно не взяв до уваги, що справа призначалася до розгляду 23 рази і представник позивача Тішунін О.А. прибував на слухання справи та був присутнім у 18 судових засіданнях. Скаржник зазначає, що до суду неодноразово подавались клопотання та заяви про витребування документів, проведення експертизи, але суд безпідставно залишав клопотання та заяви сторони позивача без розгляду та взагалі їх не розглядав.

Окрім того, позивач зазначає, що твердження суду про те, що представник позивача Тішунін О.А. не з`являвся в суд підряд більше трьох разів не відповідають дійсності, оскільки в період часу з 07.04.2021 по 17.08.2021 розгляд справи призначався на 27.05.2021 та 16.07.2021 і представник позивача Тішунін О.А. вчасно прибував в судові засідання в зазначені дати, однак судовий розгляд не відбувався з інших причин, що суд навмисно не бере до уваги.

Скаржник наголошує на тому, що ні він, ні його представник не ухилялися від участі в судовому розгляді поданого ним позову, не порушували права іншої сторони, тобто в діях сторони позивача відсутні ознаки зловживання процесуальними правами.

Позивач звертає увагу, що представник позивача Тішунін О.А. 16.08.2022 належним чином повідомив суд про причину своєї неявки в судове засідання на 17.08.2021 та зазначив на необхідність його присутності в судовому засіданні для надання пояснень та доказів по справі, тому суд першої інстанції повинен був врахувати практику Європейського Суду з прав людини.

Скаржник зазначає, що в період з 13.09.2021 по 27.09.2021 його представник перебував у відпустці, про що було зазначено у клопотанні про відкладення судового розгляду та наголошує на тому, що адвокат не повинен підтверджувати факт перебування у відпустці жодним з документів, таких як наказ, розпорядження, лист до Ради адвокатів тощо.

Позивач вказує, що до апеляційної скарги додано квитки на літак, що підтверджує знаходження адвоката Тішуніна О.А. у відпустці.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони позивача, відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду, яка винесена судом у відповідності до норм, діючого цивільного процесуального законодавства України, в той час як доводи позивача є необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, просить ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

07.02.2022 на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду за її відсутністю, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з викладених у відзиві підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 - Тішуніна О.А. , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, представника третьої особи - служби у справах дітей Медякову О.М., яка також підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги сторони позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення первісного позову ОСОБА_1 без розгляду, виходив з того, що позивач тричі підряд не з`явився у судове засідання без поважних причин (просте повідомлення про якусь підставу без підтверджуючих документів - не береться судом до уваги), тому первісний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За нормами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 14 червня 2018 року та ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року було відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача Тішунін О.А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу, служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.33, т.1).

Також матеріалами справи підтверджено, що 21 лютого 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання квартири спільним сумісним майном, виділ Ѕ частини з спільного сумісного майна та визнання права власності на Ѕ частину квартири (а.с.154-157, т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року первісна позовна заява ОСОБА_1 об`єднана в одне провадження із зустрічним позовом ОСОБА_1 (а.с.169-170, т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2019 року закінчена підготовка справи до судового розгляду, підготовче провадження закрито та справу за первісним і зустрічним позовами призначено до судового розгляду на 09:00 годину 24 липня 2019 року (а.с.207-208, т.1).

Після призначення справи до судового розгляду, по справі оголошувались перерви, а також судовий розгляд неодноразово відкладався за заявами сторін, а також через зайнятість судді в розгляді інших прав або перебуванні у відпустці, що підтверджено матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи видно, що 18.09.2020 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 18 вересня 2020 на 10.00 годину, в зв`язку з відрядженням його представника Тішуніна О.А. в м.Дніпро для участі в іншому судовому засіданні, при цьому, документального підтвердження суду не надано (а.с.31, т.2).

Оскільки позивач повторно не з`явився в судове засідання і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тобто, цивільне процесуальне законодавство накладає на учасників справи певні процесуальні обмеження, спрямовані на забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи та на унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, в тому числі шляхом безпідставного затягування розгляду справи.

Правова конструкція п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України свідчить про те, що при настанні передбачених в цих нормах умов суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Проте, матеріали справи свідчать про належне повідомлення сторони позивача щодо слухання справи на 17 серпня 2021 року та 13 вересня 2021 року, що підтверджується клопотаннями представника позивача Тішуніна О.А. про відкладення розгляду справи (а.с.93-94, 107, т.2).

06.04.2021 представником позивача Тішуніним О.А. суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим що він в цей день буде знаходиться в лікарні, доказів перебування у лікарні суду не було надано ні під час подачі клопотання про відкладення, ні в подальшому, ухвалою суд відклав судовий розгляд справи, призначений на 07 квітня 2021 року на 27 травня 2021 року на 11:00 годину (а.с.67-68, т.2).

16.08.2021 представником Тішуніним О.А. суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 17 серпня 2021 року, у зв`язку з його відрядженням до м.Дніпро в Господарський суд Дніпропетровської області для участі в іншій справі, документального підтвердження вказаному факту суду не надано, ухвалою суду судовий розгляд відкладено на 13 вересня 2021 року на 10:00 годину (а.с.93-94, 100 т.2).

10.09.2021 представником позивача Тішуніним О.А., знову подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 13 вересня 2021 року, у зв`язку з перебуванням його у відпустці з 13 вересня по 27 вересня 2021 року, доказів на підтвердження цього факту, суду не надано (а.с.107, т.2).

Позивачем на підтвердження поважності неявки до суду його представника в судове засідання 17 серпня 2021 року до апеляційної скарги додана копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021 по справі №904/5608/21, з якої вбачається, що дійсно адвокат Тішунін О.А. в цей день був присутнім в господарському суді м.Дніпро, як представник відповідача-2 ФОП ОСОБА_5 , проте колегія суддів звертає увагу на те, що цей доказ сторона позивача мала можливість та час, надати суду першої інстанції до чергового судового засідання, призначеного на 13 вересня 2021 року, однак таким правом не скористалася, а суд першої інстанції не маючи цього доказу був позбавлений можливості перевірити поважність причин неявки в зазначене судове засідання.

Згідно ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що надана позивачем до апеляційної скарги ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021 по справі №904/5608/21, на яку скаржник посилається, як на поважну причину неявки його представника в судове засідання 17 серпня 2021 року, не була досліджена судом першої інстанції під час судового розгляду та винесення ухвали про залишення позову без розгляду, хоча сторона позивача мала можливість і час надати суду першої інстанції цей доказ до 13.09.2021, у зв`язку із чим, виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, зазначена ухвала не приймається до розгляду судом апеляційної інстанції.

Окрім того, позивачем до апеляційної скарги додано квиток на літак, датований 14.09.2021, в якому зазначена дата та час вильоту - 16.09.2022 о 12:30, який на думку колегії суддів ніяким чином не підтверджує перебування представника позивача Тішуніна О.А. у відпустці саме з 13 вересня 2021 року, тому виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, доданий до апеляційної скарги квиток, також не приймається до розгляду судом апеляційної інстанції.

Доводи позивача, що суд першої інстанції безпідставно залишав клопотання та заяви сторони позивача без розгляду та взагалі їх не розглядав, зокрема судом не розглянуто клопотання про призначення експертизи, колегія суддів вважає необґрунтованими.

З матеріалів справи видно, що клопотання про призначення експертизи подано стороною позивача 16 серпня 2021 року, проте суд може розглянути подане клопотання в присутності особи, яка його подала або за наявності письмової заяви про розгляд клопотання за його відсутності, однак як встановлено судом, сторона позивача, подавши клопотання двічі без поважних причин не з`явилась в судове засідання, у зв`язку з чим позов і було залишено без розгляду.

Отже, враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання, і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про застосування положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали від 13 вересня 2021 року додержані норми процесуального права, зокрема п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, підстави для її скасування згідно вимог ч.1 ст.375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: