Справа № 473/82/22
РІШЕННЯ

іменем України

"21" червня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про звільнення майна з - під арешту

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на наступне.

В провадженні Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 16.12.2013 року по справі №473/5122/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2013 року і до повноліття старшої дитини.

В результаті чого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 41497428 виданий 05.03.2014 р.; видавник - Відділ державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.03.2014 р. державним реєстратором Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївські області Кришко Євгеном Олександровичем; номер запису про обтяження 4918841 (спеціальний розділ).

Виконавче провадження закінчено в порядку п.18 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (на підставі заяви стягувача).

В подальшому, вказане виконавче провадження згідно з пунктом 1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затверджено наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 р. №1829/5 знищено у зв`язку з закінченням термінів зберігання. При цьому, при закінченні виконавчих проваджень, арешт на майно боржника ОСОБА_4 не знятий.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , помер. Після його смерті, в Перші Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведено спадкову справу №75/2016 від 13.11.2015 року. Спадкоємцями за вказаною справою являються діти померлого, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 .

Однак на даний час все належне ОСОБА_4 майно продовжує безпідставно перебувати під арештом, чим порушені майнові права позивача щодо оформлення спадкових прав. Посилаючись на вище викладене позивач просила позов задовольнити та скасувати арешт з всього нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 12.05.2022 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі та визнання заявлених позовних вимог.

Представник відповідача Вознесенського міськрайонний відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі, просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 16.12.2013 року по справі №473/5122/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2013 року і до повноліття старшої дитини.

В результаті чого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 41497428 виданий 05.03.2014 р.; видавник - Відділ державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.03.2014 р. державним реєстратором Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївські області Кришко Євгеном Олександровичем; номер запису про обтяження 4918841 (спеціальний розділ).

Виконавче провадження закінчено в порядку п.18 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (на підставі заяви стягувача) (Постанова від 12.06.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві).

В подальшому, вказане виконавче провадження згідно з пунктом 1-2 Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затверджено наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 р. №1829/5 знищено у зв`язку з закінченням термінів зберігання. При цьому, при закінченні виконавчих проваджень, арешт на майно боржника ОСОБА_4 не знятий (лист Вознесенського міськрайонний відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №2439/20,8-36 від 10.02.2022 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 18.11.2016 року). Після його смерті, в Перші Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведено спадкову справу №75/2016 від 13.11.2015 року. Спадкоємцями за вказаною справою являється діти померлого, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 (Відповідь на запит надана Першою вознесенською державною нотаріальною конторою №120 /01-09 від 15.02.2022 року).

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент його закінчення у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому права позивача ОСОБА_6 підлягають судовому захисту.

Згідно частини 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох

рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно з частиною 5 цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, на сьогоднішній день відсутні обставини, визначені ч. 4 ст. 59 Закону 1404-VIII, а отже у даному випадку арешт з майна ОСОБА_4 , який став підставою для реєстрації обтяження 4918841 може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на те, що на сьогоднішній день виконавче провадження закінчено, неможливість зняття арешту в адміністративному порядку через знищення матеріалів виконавчого провадження, тому існують всі підстави для зняття арешту з усього належного їй майна.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

У разі залучення органу державної виконавчої служби в якості відповідача, слід звернути увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 1 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 (пункт 71)).

Разом з тим, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд

ухвалив

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про звільнення майна з - під арешту - задовольнити.

Зняти арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , що був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 41497428 виданий 05.03.2014 р.; видавник - Відділ державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.03.2014 р. державним реєстратором Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївські області Кришко Євгеном Олександровичем; номер запису про обтяження 4918841 (спеціальний розділ).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар