Дата документу 25.02.2022
Справа № 334/8803/21
Провадження № 2/334/989/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до відповідача-1 ОСОБА_1 та відповідача-2 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення суми,

установив

Позивач звернувся із позовом у якому просив суд стягнути з відповідача-2, як страховика дійсний розмір завданої шкоди, адже здійснена виплата не відповідала реальному розміру шкоди, а з відповідача-1 стягнути величину втрати товарної вартості, оскільки таке право на звернення саме до заподіювача шкоди підтверджено у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 по справі №3б9/2403/17ц.

Відповідач-2 у своєму відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що здійснив виплату у розмірі 22 901,64 грн. Вказана сума обрахована за допомогою рекомендованої ремонтної калькуляції системи «Audatex».

Відповідач-1 відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд дійшов до таких висновків.

23.09.2021 о 10:35 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, пр. Соборний, 129, водій ОСОБА_1 (відповідач 1), керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_2 ; водій ОСОБА_2 , який зупинився попереду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2021 у справі №335/10597/21 відповідача-1 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП.

Цивільна відповідальність відповідача-1 застрахована ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» (відповідач 2), що підтверджується полісом ОСЦПВ 204842146.

Учасники ДТП вчасно у встановленому порядку звернулися до страхової компанії та повідомили про пригоду від 23.09.2021.

29 жовтня 2021 року відповідач 2 здійснив платіж в сумі 22 901,64 грн. в якості страхового відшкодування згідно акту №42240/21 від 29.10.2021 на користь позивача.

Відповідно до рахунку №BL000004699 від 11.02.2022 пошкоджений автомобіль відремонтовано загалом на суму 83 136 грн.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом Закон) встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з п. 22.1ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону).

Відповідно до частини першої статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що відшкодуванню підлягає саме розмір реальних збитків суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача до відповідача в частині стягнення з останнього різниці вартості реального ремонту автомобілю та фактично відшкодованої шкоди.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду вважає, що стаття 1194 ЦК України застосовується до будь-яких правовідносин, в яких бере участь особа, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність.

Розглядаючи справу № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" до фізичних осіб та ПрАТ "Просто-Страхування" про зворотне стягнення виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення вимог позивача до відповідача-1 немає.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до відповідача-1 ОСОБА_1 та відповідача-2 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Василівська, буд. 102) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Козелецька, буд. 24) вартість відновлювального ремонту у сумі 60 234 (шістдесят тисяч двісті тридцять чотири) гривні 36 копійок.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Василівська, буд. 102) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Козелецька, буд. 24) судовий збір у сумі 2 752 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні 92 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін