Справа № 522/5476/22
Провадження № 2/522/3609/22
15 червня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
10.05.2022 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира під АДРЕСА_1 .
З Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради позивач отримала відомості про зареєстрованих осіб у квартирі під АДРЕСА_1 та встановила, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
12 травня 2022 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси провадження у справі № 522/5476/22 було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання о 12 годині 30 хвилин «15» червня 2022 року.
У судове засідання призначене на 15 червня 2022 року сторони не з`явились. Позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволені позову наполягав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі у судове засідання відповідач не з`явились, які повідомлялися належним чином на всі відомі адреси відповідачів про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку про причини неявки суд не повідомили, письмові відзиви на позов або заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з`явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що що позивачу на праві приватної власності належить квартира під АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 15.06.2012, посвідченим Сімаченко С.Л. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 436 та витягом з ДРРП № 37859520 від 21.05.2015.
У матеріалах справи міститься Довідка № Д1-354441-ф/л, яка підтверджує, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Відповідно до Акту від 04 травня 2022 року засвідчене КП «Фонтанський» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не проживають.
Аналізуючи положення ч. 1 ст. 383 ЦК України, яка визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб….
Враховуючи положення ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, відповідно до якої, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
А також враховуючи положення ч. 1 ст. 405 ЦК України, яка містить практично аналогічні правила, у відповідності з якими, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Цілком справедливим є висновок, що міститься у правових позиціях викладених у постановах Верховного Суду України від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14 та від 16.11.2016р. у справі № 6-709цс16. Згідно з якими, право членів сім`ї власника, інших осіб (з його дозволу) користуватись квартирою (іншим житлом):
1. Може виникнути та існувати лише за наявності права власності на відповідну квартиру (інше житло) в особи, членами сім`ї якого вони є;
2. А з припиненням права власності на квартиру (інше житло) особи, втрачається і право користування таким житлом у членів її сім`ї та інших осіб, які користувались ним з дозволу такої особи.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що Відповідачі однозначно є такими, що втратили право користування квартирою за адресою: у квартирі АДРЕСА_1 з моменту реєстрації права власності на житло за ОСОБА_1 .
Як наслідок, суд вважає, що Відповідачі підлягають зняттю з реєстрації місця проживання за адресою: по АДРЕСА_2 , у порядку визначеному Постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року № 207 (Далі за текстом Постанова № 207).
За приписами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закону № 1382-IV) реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно ст. 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У відповідності до абз.2 п. 26 Постанови № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, … про зняття з реєстрації місця проживання особи, …;
Згідно зі ст. 41 Конституції України «… кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,…. … Право приватної власності є непорушним.».
Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є сторонніми особами для ОСОБА_1 , тривалий час не проживають за місцем реєстрації, що створює власнику перешкоди в здійсненні свого права власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.2,4,12,13,27,64,76,81,95,133,141, ч.4 ст.223, ч. 2 ст.247,258-259,263-265,268,280-282,354 ЦПК України; суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , такими, що втратили право користування квартирою під АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 16,1 кв.м., у тому числі житловою - 9,9 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 20.06.2022 року.
Суддя А.В. Науменко