Єдиний унікальний номер 341/1254/21
Номер провадження 2/341/89/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у підготовчому судовому засіданні без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14 червня 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу є двоє дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалось. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Позивачка проживає з іншим чоловіком. Шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та є недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Заочним рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року скасовано заочне рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у цій справі та залучено до участі у справі третю особу: Службу у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області.

Справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у справі призначено на 08 грудня 2021 року, яке відкладене на 13 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дітей залишено без руху.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дітей визнано неподаною та повернуто позивачці. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позову про розірвання шлюбу. У підготовче засідання 03 лютого 2022 року сторони не з`явились.

Позивачка повідомлена про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач 13 січня 2022 року подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає (а. с. 77).

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки позивачка та відповідач повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, відповідач просив розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 77).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2004 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 33, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Відповідно до змісту позову спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу є двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7-8).

Шлюбні відносини фактично припинені, разом не проживають. Шлюб носить формальний характер. Відповідачка проживає з іншим чоловіком. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та є недоцільним, позивачка позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає (а. с. 77).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, забезпечення права на залишення прізвища позивачці передбачено нормами СК України та не потребує додаткового судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав, навпаки позов визнав.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що підтверджується письмовою заявою відповідача про визнання ним позову, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 ст. 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 105, 112, 114 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 червня 2004 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 33, розірвати.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2022 року.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ