Справа № 144/25/22
Провадження № 2/144/226/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"20" червня 2022 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
Головуючої судді Довгалюк Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Ковтун Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього дитини, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила припинити стягувати з неї на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначені за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області № 144/1158/21 від 20.09.2021 у справі, з дня набранням рішенням законної сили та відкликати з Теплицького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавчий лист від 20 вересня 2021 про стягнення аліментів.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що за рішенням суду з неї на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Теплицькому відділі Державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
На момент ухвалення рішення суду неповнолітній ОСОБА_3 проживав разом із батьком ОСОБА_2 . Проте, починаючи з 22 вересня 2021, син проживає не з батьком, а зі своєю бабусею (матір`ю позивача) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , але повністю перебуває на утриманні матері, яка виїхала тимчасово працювати до Польщі.
Починаючи з 22.09.2021, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, що проявляється у тому, що батько відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, тощо. Кошти, які надійшли відповідачу в рахунок аліментів, останній використовує на свої власні потреби і не перераховує на утримання сина.
Позивач вважає, що припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини.
Ухвалою судді від 02.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Ляховської О.Т. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстарації та шляхом розмішення оголошення на веб-сайті Судової влади. Судові повістки повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Причина неявки відповідача суду не відома, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов до суду не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності врегульовано ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280 - 282 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2021 у справі № 144/1158/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-15).
Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Теплицькому відділі Державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
Як вбачається з рішення суду від 20.09.2021, на момент його ухвалення неповнолітній ОСОБА_3 проживав разом із батьком ОСОБА_2 .
Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 28.12.2021 року, неповнолітній ОСОБА_3 проживає зі своєю бабусею (матір`ю позивача) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачем у позовній заяві зазначено, що батько дитини ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Гроші, які відповідач отримує в рахунок аліментів, останній використовує на власні потреби, а не на утримання ОСОБА_3 .
Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача до припиненян стянення аліментів.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
У відповідності до 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із способів захисту сімейних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.
У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Також при вирішенні спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Судом встановлено, що неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_3 не проживає з відповідачем ОСОБА_2 , на користь кого за рішенням суду стягнуто аліменти з позивача - матері дитини ОСОБА_1 на його утримання, а проживає зі своєю бабусею по лінії матері ОСОБА_5 , що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов Теплицької селищної ради від 28.12.2021 (а.с. 9-10).
Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, суд бере до уваги, що за змістом ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Водночас, суд вважає безпідставною заявлену позивачем позовну вимогу про відкликання з органу Державної виконавчої служби виконавчого листа, на підставі якого з нього проводиться стягнення, виходячи з наступного.
Припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним не чинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже, у зв`язку із припиненням стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 20.09.2021 у цивільній справі № 144/1158/21 вважається виконаним у повному обсязі в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .
Однак ця обставина не слугує підставою для відкликання виконавчого листа, за яким також здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 .
За наведених обставин, правові підстави для відкликання виконавчого листа відсутні.
Вирішуючи вимогу про припинення стягнення аліментів, суд враховує, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2016 стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 992,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально.
Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 142, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Припинити стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначені за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 20.09.2021 року у справі № 144/1158/21, із дня набранням рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятьсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні решти позоввних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя