Справа № 723/4572/21
Провадження № 2/723/169/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника Служби у справах дітей (по відеозв`язку) Дем`яненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 25 липня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано 17.03.2017 року рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пославшись на те, що батько проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, влаштуванням її до навчальних закладів, харчуванням, розвитком здібностей, відпочинком, матеріально не утримує. Аліменти на утримання дочки не сплачує.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, а письмовою заявою позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини, просила позов задоволити, та позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх дитини ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов, у встановлений законом строк, суду не подав. Виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

Дослідивши наявні письмові докази по справі, суд на підставі встановлених фактичних обставин справи і відповідних правовідносин, знаходить, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Зареєстрованим місцем проживання відповідача в даний час є с.Слобода-Комарівці, Чернівецького району, Чернівецької області.

Згідно частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При цьому ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров`я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного, винного ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Здійснивши аналіз обставин на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що обставина, яка визначена в п.2 ст.164 СК України, а саме ухилення від виконання своїх обов`язків на існування якої посилається позивач не була доведена в тій мірі, яка би вплинула на категоричну необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Так зазначаючи про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач, як в позові так і при дачі усних пояснень в суді посилалася на те, що відповідач не цікавиться життям дитини, її здоров`ям, влаштуванням її до навчальних закладів, харчуванням, розвитком здібностей, відпочинком, матеріально не утримує та аліменти на утримання дочки не сплачує.

Зазначаючи вказані підстави позову, позивач разом з тим не надала суду жодного доказу вищезазначених обставин. При цьому позивач зовсім не зазначила і не намагалася довести суду про наявність винної поведінки відповідача і свідомого нехтування ним своїми обов`язками.

Крім зазначеної інформації щодо невідвідування відповідачем поліклініки та батьківських зборів в Конотопському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №11 "Вітерець", суду не представлено інших доказів ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків батька, а тому суд аналізує та оцінює тільки наявні докази надані позивачем на підтвердження своїх вимог.

Із описової та резолютивної частини висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради №0114/156 від 07.02.2022 року "Про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 " вбачається, що батько проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, влаштуванням її до навчальних закладів, харчуванням, розвитком здібностей, відпочинком, матеріально не утримує та аіменти на утримання не сплачує, а тому він ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Суд, вважає такий висновок необґрунтованим і передчасним, виходячи з того що орган опіки та піклування не здійснював соціальне супроводження цієї сім`ї чи конкретної особи і висновок про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки зробив надумано так як спілкування з батьком не було, думка дитини не заслуховувалась.

Внаслідок цього суд вважає, що такий необґрунтований висновок суперечить інтересам дитини, а тому виходячи із вимог ч.6 ст.19 СК України, суд не погоджується з цим висновком.

Статтями 111 та 114 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. При цьому діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Із наданих суду доказів встановлено, що відповідач не судимий, жорстко з дітьми не поводиться, не є ні хронічним алкоголіком ні наркоманом, дитину не експлуатував, не примушував до жебракування, і бродяжництва, доказів винної поведінки батька, сводомого нехтування ним своїх обов`язків суду не надано.

Згідно із ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, недоторканності свого житла і таємниці своєї кореспонденції. Не допускається втручання державної влади у здійснення цього права, крім випадків, коли це втручання передбачене законом і необхідне у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, громадського спокою або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинам, для охорони здоров`я чи моральності або для захисту прав і свобод інших осіб.

Підтверджуючи свої висновки щодо невідповідності висновків органу опіки та піклування, інтересам дитини та щодо безпідставності позовних вимог, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року де суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві".

Таким чином суд знаходить, що підстав для позбавлення ОСОБА_2 не має.

Разом з тим, суд встановив, що відповідач не спілкувався з своєю дитиною та не сплачує аліменти на її утримання, що свідчить про невиконання ОСОБА_2 своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, передбачених статтею 150 СК України та обов`язків щодо утримання дитини, передбачених ст.180 СК України.

Суд не може бути осторонь вказаних порушень, оскільки порушуються права дитини на утримання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до сім`ї та родини свого народу, своєї Батьківщини та інше.

Виходячи з цього суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача змінити своє ставлення до виховання своєї дитини та догляду за нею.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, та на підставі ст.ст.19, 150, 164, 171 СК України, суд , -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини ОСОБА_3 та догляду за нею. Здійснення контролю за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків покласти на органи опіки та піклування Конотопської міської ради - за місцем проживання дитини та Сторожинецької міської ради - за місцем проживання батька.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року

СУДДЯ: Іван ЯКІВЧИК