Справа № 199/9763/21
(2/199/830/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що ОСОБА_3 із 06.12.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 .

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають двох доньок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування у шлюбі було придбане нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстрували своє місце мешкання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетрвоська від 16.07.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Після розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_3 народила дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також після припинення між сторонами подружніх стосунків та розірвання шлюбу ОСОБА_3 разом із дітьми продовжила проживати у вказаній квартирі, однак у період часу з 02.05.2020 року по 09.05.2020 рік відповідач ОСОБА_1 змінив замки в квартирі та почав перешкоджати позивачам користуватися квартирою, яка, на підставі ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, у результаті чого ОСОБА_3 була вимушена звернутись до Амур-Нижньодніпровського відділу поліції, про що складений відповідний висновок від 26.05.2020 року.

Через особисті неприязні стосунки між сторонами, позивачі позбавлені можливості вільно користуватись єдиним житлом - квартирою АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим із травня 2020 року позивачі вимушені винаймати житло для проживання.

Оскільки на даний час позивачі не можуть потрапити до спірної квартири АДРЕСА_2 , тому просили суд:

-зобов`язати ОСОБА_1 не чинити позивачам перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 , яка була придбана під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя;

-вселити у квартиру АДРЕСА_2 :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позов у якому значив, що квартира АДРЕСА_2 є його особистою приватною власністю, оскільки придбана за його особисті кошти, які отримав із продажу 40/100 частин домоволодіння, що належали йому на підставі договору дарування. Також зазначив, що ніколи не чинив позивачам перешкоди у користуванні квартирою. ОСОБА_3 самостійно покинула житло та забрала дітей, маючи бажання жити окремо та влаштовувати своє особисте життя.

Крім цього, зазначив, що у провадженні суду на розгляді перебуває справа про поділ майна подружжя.

Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили справу розглянути за їх відсутності, про що надали до суду письмові заяви.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Представник третьої особи Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 із 06.12.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданим 06.12.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №1113 (а.с.13)

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають двох доньок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 18).

Під час перебування у шлюбі було придбане нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.6).

Судом встановлено, що сторони зареєстровані у спірній квартирі: відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як уповноважений власник, позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20.01.2006 року, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.01.2006 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.02.2007 року, що підтверджується довідкою №316 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.21).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетрвоська від 16.07.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано(а.с.11).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 народила дитину ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.07.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №742 (а.с.14).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.07.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у порядку користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4 ст.9 ЖК України).

Крім того, згідно зі ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачі: дружина - ОСОБА_3 , діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члени сім`ї вселилися, проживали та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 . Вказана квартира є єдиним їх місцем проживання, іншого житла не мають. Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав та зареєстрований у даній квартирі за місцем реєстрації матері.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Також, суд звертає увагу, що статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Так, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

У свою чергу, в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року N 1906-IV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див. пункт 41 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України").

Як вже встановлено судом, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та її малолітні діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зареєстровані у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є їх єдиним житлом.

Також у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не спростував ту обставину, що він перешкоджає позивачам та малолітнім дітям (разом з матір`ю) проживати в квартирі, а навпаки, демонстрував небажання їх вселення в квартиру та не визнає їх право на проживання в даній квартирі, категорично заперечуючи проти позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги усі обставини справи, суд вважає вселити у квартиру АДРЕСА_2 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити позивачам перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 , яка була придбана під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки судове рішення не може здійснювати захист можливого порушеного права у майбутньому, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень на корить ОСОБА_3 , а також 992,40 гривень на користь держави.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 13, 81, 89, 258, 263, 264, ЦПК України, ст. 9, 156 ЖК України, 15, 16, 405, ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , третя особа Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, - задовольнити частково.

Вселити у квартиру АДРЕСА_2 :

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

В іншій частині позову, - відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м.Дніпро, просп.Мануйлівський, 31.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.06.2022 року.

Суддя