Ухвала

21 червня 2022 року

м. Київ

справа № 569/14731/17

провадження № 61-11998св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - Рівненська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року в складі судді Кучиної Н. Г. та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 червня 2021 року в складі колегії суддів: Шимківа С. С.,Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним первісним позовом, посилаючись на те, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 11 листопада 1988 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори, він є власником 23/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . З часу вселення у будинок у 1988 році він користується і земельною ділянкою, на якій розміщений зазначений житловий будинок. Порядок користування цією ділянкою склався за спільною згодою усіх співвласників. Враховуючи те, що він має право на поділ будинковолодіння в натурі та на встановлення порядку користування земельною ділянкою, просив: поділити будинковолодіння з надвірними будівлями в натурі, що розташоване на АДРЕСА_1 між ним та відповідачами; виділити йому 23/100 часток в натурі будинковолодіння з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: веранди площею 6,9 кв. м; коридору площею 7,4 кв. м; жилих кімнат площею 17,6 кв. м та 10,3 кв. м; кухні площею 7,2 кв. м; ванни площею 3,7 кв. м; веранди площею 16,6 кв. м; вхідного ганку площею1,4 кв. м; сараю «Г»; 20 % огорожі № 1 та 10 % замощення; визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1 138 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 між ним, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з варіантом № 2 висновку експерта від 10 травня 2018 року № 2-02/18, а саме виділити йому в користування дві частини земельної ділянки - перша має геометричні розміри по периметру: 2,80 - по будинку -1,39- 4,28-1,04-13,11-1,06-5,21-11,23-5,78-2,50-13,80-2,36 і площу 237,0 кв. м - друга під сараєм (Г) і має площу 17 кв. м.

У липні 2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали вищевказаний зустрічний позов, який уточнили у процесі розгляду справи, посилаючись на те, що право власності на 45/100 часток спірного житлового будинку їм належить на підставі нотаріально посвідчених і зареєстрованих у Реєстрі договорів дарування від 14 червня 2017 року та від 03 серпня 2017 року.

Вважають, що розподіл земельної ділянки має бути проведений згідно з варіантом № 2 висновку експерта від 12 квітня 2019 року № ЕУ-41/18. Вважають цей варіант найдоцільнішим, оскільки відповідає пропорціям до житлового будинку і є таким, що спричиняє мінімум незручностей кожному співвласнику. Тобто у запропонованому експертом варіанті кожній стороні у справі запропоновано окрему (цілу) земельну ділянку з можливістю обслуговування свого нерухомого майна з усіх сторін доступу з мінімальними перетинами земельних ділянок та з мінімальними площами землі, що пропонується у спільну власність. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просили: припинити право спільної часткової власності на 45/100 частин будинковолодіння на АДРЕСА_1 , що належать їм виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна для них у натурі в цілу ідеальну частку житловий будинок загальною площею 58,5 кв. м, житловою площею 33,0 кв. м, до складу якого входять: 3-1 коридор площею 7,4 кв. м; 3-2 санвузол площею 3,0 кв. м; 3-3 кладова площею 0,7 кв. м; 3-4 житлова площею 16,1 кв. м; 3-5 житлова площею 16,9 кв. м; 3-6 кухня площею 9,1 кв. м; вхідний ганок (а1); 80 % огорожі № 1; огорожа № 3; замощення ІІ; 50 % замощення І; визначити порядок користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 відповідно до висновку експерта № ЕУ-41/18 додаткової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи згідно з варіантом № 2, відповідно до якого їм пропонується виділити частину досліджуваної земельної ділянки (рис. 2 - зелений колір), яка має геометричні розміри по периметру (в метрах): 1,76-7,95-7,93-14,02-3,40-11,41-32,20-2,00-9,10-9,50-7,77-15,63-5,32-1,39-по будинку-1,72-2,05-7,04 -8,53-2,97 площею 511,0 кв. м; стягнути з ОСОБА_4 на їх користь різницю компенсації за частину сараю (літера «Б») в розмірі 22 925,66 грн.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 подав вищевказаний зустрічний позов, який уточнив у процесі розгляду справи, посилаючись на те, що йому на підставі договору дарування від 23 грудня 1988 року належить 32/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Вважає можливим виділ частин усіх співвласників житлового будинку у виді окремих ізольованих квартир, що узгоджується із висновком експерта № Е-02/18. Також це стверджено і змістом технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок. Оскільки у нього та ОСОБА_1 як попередніх співвласників існували частки у праві власності на житловий будинок з розрахунку по 1/2 частині кожному, тому у разі надання земельної ділянки у спільне користування (власність) нинішнім співвласникам порядок користування ділянкою повинен визначатися виходячи із їх розміру на час виникнення спільної часткової власності, а не на час зміни розміру за рахунок добудови ОСОБА_1 своєї частки у будинку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив: виділити йому в натурі 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1 в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння із розміром частки 1/1 загальною площею 51,2 кв. м, житловою площею 30,4 кв. м у складі приміщень: 1-1 коридор площею 6,4 кв. м, 1-2 санвузол площею 7,3 кв. м, 1?3 кухні площею 7, 1 кв. м, 1-4 житловою площею 15, 7 кв. м, 1-5 житловою площею 14,7 кв. м та господарські будівлі сарай-гараж «Б», альтанка «В» відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений Комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 23 серпня 2018 року; встановити порядок користування земельною ділянкою, за яким йому у користування виділити частину земельної ділянки у межах його фактичного користування та існуючої огорожі, на якій знаходиться належна йому частина житлового будинку площею 500 кв. м розміром по периметру в метрах: 1,76-7,95-2,58-7,85 - по будинках 11,92-12,38-1,40-26,85-3,04-6,18-4,05 зображену на рис. 3 до Висновку експерта від 12 квітня 2019 року № ЕУ-41/18 розмірами, іншу частину земельної ділянки площею 636 кв. м виділити у користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 . Поділено будинковолодіння з надвірними будівлями в натурі, що за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Виділено ОСОБА_1 23/100 частки в натурі будинковолодіння з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: веранди площею 6,9 кв. м; коридору площею 7,4 кв. м; жилих кімнат площею 17,6 кв. м; 10,3 кв. м; кухні площею 7,2 кв. м; ванни площею 3,7 кв. м; веранди площею 16,6 кв. м; вхідного ганку площею 1,4 кв. м; сараю «Г»; 20 % огорожі № 1 та 10 % замощення І.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 1 138 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності на 45/100 частин будинковолодіння на АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у натурі в цілу ідеальну частку житловий будинок загальною площею 58,5 кв. м, житловою площею 33,0 кв. м, до складу якого входять: 3-1 коридор площею 7,4 кв. м; 3-2 санвузол площею 3,0 кв. м; 3-3 кладова площею 0,7 кв. м; 3-4 житлова площею 16,1 кв. м; 3-5 житлова площею 16,9 кв. м; 3-6 кухня площею 9,1 кв. м, вхідний ганок (а1); 80 % огорожі № 1; огорожу № 3; замощення ІІ; 50 % замощення І. У позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Виділено ОСОБА_4 в натурі 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1 в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння із розміром частки 1/1 загальною площею 51, 2 кв. м, житловою площею 30,4 кв. м у складі приміщень: 1-1 коридор площею 6,4 кв. м, 1-2 санвузол площею 7,3 кв. м, 1-3 кухні площею 7,1 кв. м, 1-4 жилої площею 15,7 кв. м, 1-5 жилої площею 14,7 кв. м та господарські будівлі сарай-гараж «Б», альтанка «В».

В позові ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У липні 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просять скасувати в частині відмови у визначенні порядку користування земельною ділянкою та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

В касаційній скарзі заявники, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 707/1580/15-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 490/7485/15-ц, від 30 січня 2019 року та 30 червня 2021 року у справі № 569/8800/14-ц.

Крім того, заявники зазначають, що судами порушено норми процесуального права, зокрема не надано належної оцінки доказам у справі.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в якому, посилаючись на її необґрунтованість, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Верховного Суду від 19 липня 2021 року касаційну скаргуОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для доплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_3 . Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано матеріали цивільної справи № 569/14731/17 з Рівненського міського суду Рівненської області матеріали справи; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У жовтні 2021 року матеріали справи № 569/14731/17 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Рівненська міська рада, про поділ будинковолодіння з надвірними будівлями та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Рівненська міська рада, про поділ будинковолодіння з надвірними будівлями та встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Рівненська міська рада, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності в об`єкт самостійної власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 червня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 29 червня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак