20.06.2022 Справа № 363/3403/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого - судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря Андрєєвої О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 16 січня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Кредитний Договір № 200116-001. Відповідно до пункту 1.1 Договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 20000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 412 від 16 січня 2020 року про перерахування відповідачу суми кредиту на визначений у кредитному договорі рахунок, з вирахуванням комісії 5,9% за оформлення кредиту. Відповідач був зобов`язаний здійснювати щомісячні платежі та до 16 січня 2021 року повністю сплатити заборгованість, проте не виконує зобов`язання за Договором. Станом на день подачі позовної заяви відповідач лише частково сплатив заборгованість, погасивши 15 180, 00 грн. основної заборгованості (за тілом кредиту) та 10 620,00 грн. нарахованих відсотків. Загальна заборгованість відповідача за кредитом складається із залишку суми отриманої позики (тіло кредиту) - 4 820, 00 грн., нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - 11 800 грн. Штрафні санкції за період карантину не нараховувались. Також, зазначає, що позивач звертався до відповідача телефоном та письмово з вимогами про належне виконання умов договору та сплату боргу у позасудовому порядку, однак відповідач виконувати умови договору відмовляється, а тому позивач змушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду. На підставі викладеного у позовній заяві, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість у розмірі 16 620,00 грн., а також розподілити судові витрати згідно із законом.

Ухвалою суду від 05.11.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якому позовну заяву повністю підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 16 січня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем був укладений кредитний договір № 200116-001, відповідно до пункту 1.1 якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені Договором.

Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням № 412 від 16 січня 2020 року про перерахування відповідачу суми кредиту на визначений в кредитному договорі рахунок.

Відповідно до пункту 4.2 Договору плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5,9 % від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача.

Згідно пункту 2.2 Договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до 16 січня 2021 року, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідач був зобов`язаний здійснювати щомісячні платежі згідно з розділом 5 Договору (графік платежів).

Сторони також погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, сплачуючи позивачеві до 16 числа кожного місяця кошти у розмірі 2846,67 гривень (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на строк до 16 січня 2021 року.

За розрахунком заборгованості по відсоткам позивача у відповідача у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 16 620,00 грн., яка складається з: залишку суми отриманої позики (тіло кредиту) - 4 820,00 грн., нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - 11 800,00 грн.

Суд, вирішуючи справу в межах позовних вимог, відповідно до статті 13 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає , що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а частина перша статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач на підставі кредитного договору отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5,9% на місяць, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору.

Як убачається із долученої до матеріалів справи вимоги позивача повернути суму заборгованості (досудова вимога № 14/06-5 від 14 червня 2021 року) відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 гривень.

На підставі статей 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 1048, 1054 ЦК України та керуючись статтями 13,76, 81, 141, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс»заборгованість у розмірі 16 620 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» , адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36-Д, приміщення 65-з.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.А Свєтушкіна