Справа № 156/364/22
Провадження № 2-н/156/36/22
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про відмову у видачі судового наказу

21 червня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, -

в с т а н о в и в :

До Іваничівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Розглянувши вищевказану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до положень ст.ст. 160, 167 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

За вимогами ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 161 ЦПК України.

Згідно п. п. 4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів може бути видано якщо заявлено вимоги: у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно буде зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Крім того, згідно вимог п.4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві про видачу судового наказу стягувач вказує, що діти проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні, однак жодних документів на підтвердження таких обставин (довідка про склад сім`ї, акт обстеження, довідка про реєстрацію, рішення про визначення місця проживання дитини тощо) до матеріалів заяви не долучено.

Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд вважає, що за таких обставин, неможливо встановити з ким саме із батьків проживають діти та на утриманні кого з батьків знаходяться діти.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, з урахування вищевикладеного, суддя вважає, що підстави для видачі судового наказу відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 161, 165, 259-261,ст. 353 ЦПК України,ст. 181 Сімейного кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки передбачені ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Малюшевська