провадження № 2/752/4843/22
УХВАЛА

13.06.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в мотивувальній частині даної ухвали недоліків, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Запропоновано позивачу подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати суду позовну заяву із дотриманням вимог ст.ст. 175-176 ЦПК України, посилання на докази сплати судового збору у визначеному законом розмірі за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, було роз`яснено, що в разі якщо позивачем не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Копію зазначеної ухвали судді було направлено позивачу для належного виконання, та отримано останнім особисто, про що свідчить поштове повідомлення.

Однак, позивачем недоліки, викладені в ухвалі судді від 10.12.2021 року, - усунуто не було, та будь-яких клопотань та заяв від позивача на виконання зазначеної ухвали до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, вважаю за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко