Дата документу 15.06.2022 Справа № 315/1880/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 315/1880/21 Головуючий у 1 інстанції: Телегуз С.М.
Провадження № 22-ц/807/1208/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Кочеткової І.В.,

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Гуляйпільська державна нотаріальна контора Запорізької області, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна», треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Гуляйпільська державна нотаріальна контора Запорізької області, про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_2 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після померлого ОСОБА_2 , та вона звернулася 30.06.2021р. до Гуляйпільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька, а 29.09.2021р. державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П., в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі № 67/2021. Після ознайомлення зі змістом цієї постанови стало відомо про те, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31903567 від 29.03.2012р., яка була винесена Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області, накладено арешт на все невизначене майно ОСОБА_2 . Через вказані обставини постановою державного

нотаріуса їй відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька до зняття арешту з майна спадкодавця.

Відповідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.11.2021р., виконавче провадження № 31903567 було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-564/2010, виданого 28.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 197 328,81 грн. З метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31903567 від 29.03.2012р. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 28.10.2014р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови), виконавче провадження № 31903567 завершено. 23.10.2015р. за заявою стягувача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відкрито нове виконавче провадження № 49072333 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. 07.11.2016р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови), виконавче провадження № 49072333 завершено.

Системний аналіз норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, вона набула права на спадщину, до складу якої входить все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_2 , в той час, як накладений в рамках виконавчого провадження № 31903567 арешт на все нерухоме майно перешкоджає їй в оформленні спадкових прав.

Вважає, що стягувач за виконавчими провадженнями, які були відкриті на виконання виконавчого листа № 2-564/2010, виданого 28.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 197 328,81 грн., після повернення виконавчих документів державним виконавцем мав право на їх повторне пред`явлення протягом трьох років до примусового виконання, однак стягувач після завершення виконавчого провадження № 49072333 не скористався своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого листа протягом трьох років.

Вказує, що арешт майна боржника ОСОБА_2 із заходу забезпечення виконання рішення суду після його смерті перетворився на неправомірне обмеження права на майно їй як спадкоємцю. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила зняти арешт зі всього нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. від 29.03.2012р. (ВП № 31903567, реєстраційний номер обтяження 12346898, дата реєстрації обтяження 02.04.2014р.).

Заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Знято арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31903567 від 29.03.2012 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. у виконавчому провадженні № 31903567 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-564/2010, виданого 28.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.04.2012р. за реєстраційним номером 12346898.

Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання апеляційного суду представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Юлдашев А.А. не з`явився, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та судову повістку про виклик в судове засідання апеляційного суду 15.06.2022р. отримано 17.05.2022р.

Представник позивача адвокат Русаков С.О. в засідання не з`явився, апеляційну скаргу та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження не отримав. На адресу суду повернулася поштова кореспонденція з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, апеляційну скаргу, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та судову повістку в судове засідання на 15.06.2022р. отримано 20.05.2022р.

З огляду на вказані обставини, колегія розглянула справу за відсутності всіх учасників справи відповідно до приписів п. 3 ч. 8 статті 128, ч. 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів скарги, апеляційний суд дійшов висновку про її необгрунтованість, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області народився ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 18.02.2017

р. Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с. 7 - копія паспорта).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новозлатопіль Гуляйпільського району Запорізької області народилася позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 22.12.2011 р. Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 4-5 - копія паспорта).

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що

підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.03.1989

р. (а.с. 8 - копія).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 24.03.2021р. (а.с. 9 - копія).

Після його смерті відкрилася спадщина та заведено спадкову справу № 67/2021 у Гуляйпільській державній нотаріальній конторі Запорізької області.

29.09.2021р. державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П., в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено ОСОБА_5 , яка діє від імені ОСОБА_1 за довіреністю, у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , до зняття арешту з майна спадкодавця (а.с. 10).

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 281848481 від 28.10.2021р., наявне обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12346898; зареєстровано: 02.04.2012р. за № 12346898 реєстратором - Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31903567 від 29.03.2012р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А., виконавчий лист № 2-564/2010, виданий 28.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_2 (а.с. 11-14).

У листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіональ-

ного Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.11.2021р. зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 31903567 з примусового виконання виконавчого листа № 2-564/2010, виданого 28.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 197 328,81 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2012р.).

З метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31903567 від 29.03.2012р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 .

28.10.2014р. державним виконавцем в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 31903567 завершено, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження 23.10.2015р. за заявою стягувача було повторно відкрито виконавче провадження № 49072333.

07.11.2016р. державним виконавцем в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про

виконавче провадження» виконавче провадження № 49072333 завершено, про що було

винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В подальшому повторно виконавчий документ на виконання до відділу виконавчої служби не надходив. У зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання матеріали виконавчого провадження знищені, а тому відділ не має можливості надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження (а.с. 15).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції визнав обґрунтованими вимоги позивача як спадкоємця померлого боржника, оскільки за відсутності виконавчого провадження, яке було завершено більше як три роки назад, збереження арешту, накладеного ще у 2012 році в межах первісно відкритого виконавчого провадження, порушує її права на володіння, користування та розпорядження спадковим майном.

Колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають застосованим судом нормам матеріального права та зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з вимогами ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено у ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для зняття арешту з майна боржника у разі нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, а також у разі наявності порушень при накладенні арешту це може зробити начальник

відповідного ВДВС, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на такі обставини.

Так, порушень при накладенні арешту на майно ОСОБА_2 постановою від 29.03.2012р. не було допущено, тому начальник не може втручатись у питання зняття арешту при відсутності порушень та самого виконавчого провадження.

Також встановлено, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 28.10.2014р., останній мав право на його повторне пред`явлення протягом трьох років, тому арешт за чинною на той час редакцієї ЗУ «Про виконавче провадження» правомірно не знімався. Стягувач повторно пред`явив виконавчий лист з солідарним боржником ОСОБА_2 до виконання, однак 07.11.2016р. ВП № 49072333 було знову завершено, та в подальшому стягувач більше не скористався своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання протягом трьох років.

Як зазначено у листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 9806-3-031 від 05.11.2021, у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання, матеріали вищезазначеного виконавчого провадження знищені.

Матеріали справи не містяться відомостей, що за життя боржник ОСОБА_2 оскаржував накладення арешту у виконавчому проваджені на належне йому майно.

Відповідно до приписів статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільна правоздатність) мають усі фізичні особи, яка виникає у них в момент народження та припиняється у момент смерті.

На теперішній час боржник ОСОБА_2 помер, а тому припинилась його цивільна правоздатність, а відтак і його статус боржника. Тому не може зберігатись арешт, накладений за життя боржника, у разі його смерті.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 , а тому може ставити питання відповідно до приписів статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна померлого як така, що отримала це майно у спадщину та є його новим власником з моменту смерті батька, але не є при цьому стороною виконавчого провадження, у якому був боржником її батько.

Суд правильно виходив із того, що збереження арешту майна померлого боржника є протизаконним та порушує право нового власника спадкоємця на отримання правомочностей власника та належного оформлення майна за собою відповідно до чинного законодавства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що право позивача як спадкоємця за законом після смерті батька на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, порушується накладеним арештом, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту з майна, а тому підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту, який накладений постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду про стягнення заборгованості, виконавче провадження за яким завершено.

Отже, колегія суддів вважає, що наявні підстави для звільнення вказаного майна з-під арешту, оскільки накладення арешту впливає на реалізацію прав позивача як спадкоємця.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

З урахуванням наведеного колегія суддів відповідно до вимог статті 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 3891-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 червня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Подліянова Г.С.