РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №108319, який виданий 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 49296 грн. 35 коп. Просить стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі вказаного виконавчого напису 25.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. було відкрито виконавче провадження №67261156. Згідно чинного законодавства виконавчий напис можливо вчинити лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого кредитного договору. Від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на адресу позивача не надходило жодних вимог щодо погашення заборгованості, розрахунку заборгованості, тощо. Позивачу не відомо, на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис та в чому полягає безспірність ніби то наявної заборгованості. Оскільки нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушеннями, вважав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розглядати справу без нього.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Треті особи до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином, про причини неявки суду не повідомили.

Приймаючи до уваги викладене, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 08.06.2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №108319 (а.с. 11).

Відповідно до вказаного виконавчого напису стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як правонаступника ТОВ «Фінпром Маркет», ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ПАТ «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором №002-20020-080214 від 08.02.2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28078,27 грн., заборгованості за відсотками та комісією у розмірі 19668,11 грн., заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 1500 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, - 49296,35 грн.

Згідно до заяви №002-20020-080214 від 08.02.2014 року, яка підписана ОСОБА_1 і адресована ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 була відкрита кредитна лінія на суму 36300 грн., що свідчить про те, що між ОСОБА_1 і ПАТ «Дельта Банк» не укладався кредитний договір, який би посвідчувався нотаріально.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. 25.10.2021 року на підставі виконавчого напису №108319 від 08.06.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67261156 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 49296,35 грн. (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно зіст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вимоги ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №61-154св18. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

В оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28078,24 грн., заборгованості за відсотками та комісією у розмірі 19668,11 грн., заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 1500 грн.

Представник відповідача отримав копію ухвали про відкриття провадження 11.11.2021 року і не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов разом із документами та доказами в його підтвердження. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Ярмоленко О.В. також не надали суду будь-яких пояснень і доказів. Крім того, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 року №4 та наказу Міністерства юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 року за №7921 на ім`я ОСОБА_2 , анульоване.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Представник відповідача не надав суду докази, які б свідчили про те, що на момент вчинення нотаріусом окаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, що заборгованість існувала взагалі, що була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, що не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості, її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Беручи до уваги, що стягнення заборгованості нотаріусом проводилося за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року, тобто за період менше десяти днів, що згідно вказаного вище виконавчого напису нотаріуса заборгованість за кредитом за цей період складала 28078,24 грн., а заборгованість за відсотками та комісією за цей період склала 19668,11 грн., а заборгованість за штрафними санкціями за цей період склала 1500 грн., суд дійшов висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом вказаного вище виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, що не була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є правонаступником за вказаним кредитним договором, що воно є належним кредитором і має право на звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що згідно чинного законодавства виконавчий напис можливо вчинити лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору, а він такий договір не укладав.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17 зазначено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14.

Беручи до уваги, що позивач по справі заперечує укладання ним нотаріально посвідченого кредитного договору, який би став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса, а відповідач по справі не надав суду такий нотаріально посвідчений кредитний договір, суд дійшов висновку про те, що нотаріус Остапенко Є.М. під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису недотримався вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №108319, вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року по справі № 357/12818/17зазначено, що аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідач по справі не надав суду докази того, що він як кредитор надсилав позивачеві по даній справі як боржникові повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, що також свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений позивачем судовий збір по справі в розмірі 1362 грн. (за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, ст.12, 13, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №108319, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» за кредитним договором №002-20020-080214 від 08.02.2014 року суми 49296,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (місце знаходження: м. Київ, площа Солом`янська, 2, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1362 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо в Харківський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

СУДДЯ: