КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6271/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

19 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи 22 жовтня 2021 року, дата виготовлення повного тексту цього рішення судом першої інстанції не зазначена, у той же час з апеляційною скаргою відповідач звернувся засобами поштового зв`язку лише 20 січня 2022 року.

До апеляційної скарги додано клопотання, в якому порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що повний текст рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року надійшов на адресу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 24 грудня 2021 року, про що свідчить трекінг із сайту Укрпошти (відстеження).

Проте наведені підстави неможливо визнати поважними, оскільки вони не узгоджуються з процесуальними нормами закону та не підтверджуються належними доказами.

Встановлено, що на підтвердження своїх доводів щодо поважності причин пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надало трекінг із сайту Укрпошти, згідно з яким поштове відправлення № 688 було вручено адресату за довіреністю 24 грудня 2021 року.

Утім, вказана роздруківка із сайту ніяким чином не свідчить про те, що це поштове відправлення містило в собі копію рішення від 22 жовтня 2021 року та було направлено Шевченківським районним судом м. Києва в порядку частини четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України, а відповідачем на порушення вимог пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України не надано доказів (поштовий конверт, рекомендоване повідомлення, розписка про одержання тощо), які б містили номер відправлення.

Отже, у даному випадку апеляційний суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність обставин, якими відповідач обґрунтовує своє клопотання про поновлення процесуального строку, а саме надсилання/вручення оскаржуваного судового рішення засобами поштового зв`язку саме 24 грудня 2021 року,і право суду на поновлення строку не є безмежним.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, відповідачу необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати на підстави, які підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для зазначення нею поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Керуючись статтями 127, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко