КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/5470/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/36392/16-ц

15 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Національної спілки композиторів України на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Піхур О.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Траст-Капітал» до ОСОБА_1 , правонаступником якого є Київська міська рада, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ПАТ «АКБ «Траст-капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що 03 квітня 2007 року ЗАТ «АКБ «Траст-капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Траст-капітал», і ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 18/КФ-07, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1,2 млн. дол. США зі сплатою 14% річних.

26 листопада 2009 року на забезпечення виконання позичальником кредитних зобов`язань сторони уклали договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 (будівельна адреса: будинок АДРЕСА_1 ).

Позивач вказував, що банк виконав умови кредитного договору шляхом перерахування на рахунок позичальника кредитних коштів, відповідач зобов`язання з погашення кредиту виконує неналежним чином; протягом 2010-2014 років неодноразово звертався до банку із заявами про врегулювання боргу в позасудовому порядку.

02 жовтня 2015 року сторони уклали угоду про визнання боргу за кредитним договором на суму 340 000 дол. США та процентів за його користування в сумі 237 955,08 дол. США, а всього - 577 955,08 дол. США, та збільшили позовну давність до 01 грудня 2017 року.

Оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, ПАТ «АКБ «Траст-капітал», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитним договором № 18/КФ-07, що складається з процентів за користування кредитом за період з 10 серпня 2015 року по 09 грудня 2015 року в розмірі 15 890,57 дол. США, шляхом звернення стягнення на майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 99,4 м?, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу 399 093,98 грн., що становить еквівалент 15 890,57 дол. США.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ АКБ «Траст-капітал» частину заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 18/КФ-07 від 07 липня 2009 року, а саме проценти за користування наданим кредитом за період з 10 серпня 2015 року по 09 грудня 2015 року в розмірі 15 890,57 дол. США, шляхом звернення стягнення на майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 (будівельна адреса: будинок АДРЕСА_1 ) загальною площею 99,4 м?; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою ціною продажу 399 093,98 грн., що становить еквівалент 15 890,57 дол. США, яка визначена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

Не погодившись з указаним рішенням суду, Національна спілка композиторів України, яка не брала участі в справі, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2009 року у справі № 30/313 за Національною спілкою композиторів України визнано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . На підставі рішення суду апелянтом у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності. Таким чином, Національна спілка композиторів України стала єдиним власником зазначеного нежитлового приміщення, і оскаржуване рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки порушує права апелянта як власника майна. Національна спілка композиторів України вказувала на те, що суд вирішив щодо майна апелянта без залучення його до розгляду справи, що є порушенням прав.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу Національної спілки композиторів України задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року скасовано в частині задоволення позовної вимоги АТ «Банк Траст-Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні вказаної позовної вимоги відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року касаційну скаргу АТ «Банк Траст-Капітал» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник Національної спілки композиторів України - Тоцька А.О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2007 року ЗАТ «АКБ «Траст-капітал» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 18/КФ-07, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 200 000 дол. США зі сплатою 14 % річних та строком повернення до 08 жовтня 2010 року.

Відповідно договору про відступлення права вимоги від 22 лютого 2008 року дочірнє підприємство «Профорієнтир» передало, а ОСОБА_1 прийняв на себе всі права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав і стає стороною за договором №16-10 на виконання внутрішніх опоряджувальних робіт на будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно акту № 2 про передачу-приймання майнових прав на приміщення від 27 травня 2008 року ТОВ «ГДП Укрбудпромсервіс» здійснило оплату підряднику ОСОБА_1 шляхом передачі нежитлового приміщення (майнових прав на приміщення) АДРЕСА_1 , а підрядник прийняв вказане приміщення.

26 листопада 2009 року на забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передав банку в іпотеку майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 (будівельна адреса: будинок АДРЕСА_1 ) загальною площею 99,4 м?.

Протягом 2010-2014 років відповідач неодноразово звертався до позивача із заявами, направленими на врегулювання боргу у позасудовому порядку. 26 серпня 2014 року сторони уклали угоду про визнання боргу за кредитним договором в сумі 340 000 дол. США та збільшення позовної давності до 08 жовтня 2015 року, а 02 жовтня 2015 року - угоду про визнання боргу за кредитним договором у сумі 340 000 дол. США за тілом кредиту та 237 955,08 дол. США процентів за користування кредитними коштами, а всього на суму 577 955,08 дол. США, в порядку статті 259 ЦК України позовну давність збільшено до 01 грудня 2017 року.

24 січня 2012 року банк надіслав позичальнику письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно оцінки, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЄСП Оцінка-Капітал», вартість майнових прав на нежиле приміщення АДРЕСА_1 (будівельна адреса: будинок АДРЕСА_1 ) станом на 16 серпня 2016 року складає 399 093,98 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 18/КФ-07 від 03.04.2007 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, а відповідно п. 3.1.7. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 11 ЦПК України у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини третьої статті 119 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Статтею 32 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку (стаття 33 ЦПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Із змісту позовних вимог АТ «Банк Траст-Капітал» убачається, що він просив стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитним договором № 18/КФ-07, що складається з процентів за користування кредитом за період з 10 серпня 2015 року по 09 грудня 2015 року в розмірі 15 890,57 дол. США, шляхом звернення стягнення на майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 99,4 м?; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною продажу 399 093,98 грн., що становить еквівалент 15 890,57 дол. США, яка визначена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що 27 травня 2008 року ОСОБА_1 та Національна спілка композиторів України уклали договір дарування майнових прав, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В. В. 27 травня 2008 року за реєстровим № 11837, за яким ОСОБА_1 подарував, а Національна спілка композиторів України прийняла в дар майнові права на нежиле приміщення АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2009 року в справі № 30/313 за позовом Національної спілки композиторів України до ФОП ОСОБА_2 визнано за Національною спілкою композиторів України право власності на нежитлове приміщення (підвал) АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційного напису на копії рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2009 року та інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04 вересня 2017 року вказане нежитлове приміщення на праві власності зареєстровано за Національною спілкою композиторів України 30 листопада 2009 року.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення, право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення АДРЕСА_1 , зареєстроване за Національною спілкою композиторів України, тому оскаржуваним рішенням суду було вирішено питання про права Національної спілки композиторів України, яка не була учасником справи.

За таких обставин існує спір між позивачем, як особою, яка вимагає в рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки, та ОСОБА_1 , Національною спілкою композиторів України - колишнім та теперішнім власниками вказаного об`єкта нерухомого майна відповідно.

Проте, позов у цьому спорі до Національної спілки композиторів України пред`явлено не було, до участі у розгляді справи в якості співвідповідача вказана особа не була залучена.

Разом із тим, суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, ухвалив рішення, яким вирішив питання про права та обов`язки вказаної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову АТ ««Банк Траст-Капітал»».

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, понесені скаржником у зв`язку з подачею апеляційної скарги, а тому стягненню з Акціонерного товариства «Банк Траст-капітал» на користь Національної спілки композиторів України підлягають витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7509,06 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної спілки композиторів України задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Банк Траст-Капітал» до ОСОБА_1 , правонаступником якого є Київська міська рада, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Траст-Капітал» на користь Національної спілки композиторів України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7 509,06 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 червня 2022 року.

Головуючий: Судді: