Провадження №2/522/1595/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 07 грудня 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просила суд стягнути із Одеського національного медичного університету на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 139 127,12 грн. та стягнути з відповідача на користь неї судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що з 2016 року вона працювала у Одеському

національному медичному університеті (далі ОНМедУ), спочатку на посаді

хормейстера центру студентської творчості, згодом - на посаді керівника

художнього центру студентської творчості. У травні 2021 року вона дізналася, що керівництвом ОНМедУ було прийнято рішення про ліквідацію центру студентської творчості та відповідно про скорочення її посади. Однак, роботодавцем не було дотримано процедуру своєчасного

попередження її про майбутнє вивільнення в порядку та строки, визначені трудовим законодавством. У травні 2021 року працівниками відділу кадрів та військово - мобілізаційної роботи ОНМедУ було вчинено спроби тиску на неї щодо підписання попередження про майбутнє вивільнення «заднім числом» - 27.04.2021 року під загрозою неприйняття табелю обліку використаного робочого часу працівників центру студентської творчості, а відповідно невиплати їм заробітної плати, внаслідок чого в неї виникла конфліктна ситуація та фактично вона не була ознайомлена з попередженням про майбутнє звільнення. З 29.06.2021 р. по 23.07.2021 р. вона перебувала у стані тимчасової непрацездатності, про що повідомила безпосереднього керівника проректора з науково - педагогічної роботи ОНМедУ. У зв`язку з порушенням прав ОНМедУ у процедурі вивільнення з роботи вона звернулась зі скаргою до ГУ Держпраці в Одеській області. За результами якої 21.07.2021 р. вона отримала лист від 08.07.2021 № 15-Б-910/01-49-5986, з якого їй стало відомо, що ОНМедУ 23.06.2021 р. видано наказ про її звільнення з займаної посади за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 30.06.2021 р. (далі - КЗпП України). Також у листі ГУ Держпраці в Одеській області від 08.07.2021 р. зазначалось, що Адміністрацією Університету направлений лист від 30.05.2021 № 01-09/214 на адресу позивачки з пропозицією отримання трудової книжки та з копією наказу про звільнення. Але жодних листів від ОНМедУ вона не отримувала. 27.07.2021 р. після відновлення працездатності та закриття листка непрацездатності позивачка направила поштою 29.07.2021 р. до ОНМедУ із заявою про оплату листка непрацездатності та внесенню змін до наказу про звільнення до якої було додано оригінал листка непрацездатності ОСОБА_1 серії АДН № 279731, яка вручена 30.07.2021 р. Станом на 06.08.2021 р. їй не було вручена копію наказу про звільнення, вона звернулась із заявою на ім`я ректора ОНМедУ з проханням надіслати їй копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку поштою. Вказану заяву було направлено нею на адресу ОНМедУ поштою 07.08.2021 р. та вручено ОНМедУ - 09.08.2021 р. 23.08.2021 р. позивачка за результатами співбесіди влаштувалась на посаду начальника відділу інформаційно-аналітичної та рекламної роботи в компанії UNIGLOBAL LTD, однак вказана компанія відмовила у працевлаштуванні позивачки, через не надання трудової книжки. 28.10.2021 р. позивачкою повторно направлено заяву на ім`я ректора ОНМедУ з проханням надіслати їй копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку поштою, зазначена заява отримана відповідачем 01.11.2021 р. Відповідачем направлено копію наказу №336-л від 23.06.2021 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », та отримано позивачкою 17.11.2021 р., яким її звільнено з посади художнього керівника на ставку 1,0 ставки Центру студентської творчості за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням чисельності працівників); копію наказу №493-л від 09.09.2021 р. «Про звільнення ОСОБА_1 » та трудову книжку ОСОБА_1 . За викладеного позивачка вважає, за необхідне стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 139 127,12 грн, а також витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну допомогу, а тому звернулась до суду з позовом.

Ухвалою суду від 17.12.2021 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено на 11.01.2022 року.

У судове засідання 11.01.2022 року сторони не з`явились, представником відповідача за довіреністю Руденко В.В. надано суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 09.02.2022 року з урахуванням строків на подання відзиву.

До суду 31.01.2022 року надійшло клопотання про поновлення строків на подання відзиву на позовну заяву та письмовий відзив відповідача на позов (а.с.53-85), в якому представника відповідача зазначає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивачка посилається в позові на те, що про рішення керівництва ОНМедУ щодо ліквідації центру студентської творчості про скорочення посади вона дізналась лише в травні, однак працівниками відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ здійснювалися всі заходи щодо виклику позивачки з метою ознайомлення з повідомленням від 27.04.2021 р. про майбутнє звільнення з посади керівника художнього на 1,0 ставки центру студентської творчості, у зв`язку з ліквідацією структурного підрозділу з 01.07.2021 р., відповідно до наказу від 02.04.2021 року № 141-о «Про затвердження змін до Структури та штатної чисельності Одеського національного медичного університету» та на підставі наказу Одеського національного медичного університету № 130-о від 01.04.2021 року «Про введення в дію рішення Вченої ради Одеського національного». З метою ознайомленням із повідомленням від 27.04.2021 р., у телефонному режимі позивачку було запрошено до відділу кадрів на 29.04. 2021 р., Однак, дане прохання було проігноровано нею. 30.04.2021 р. посадовими особами відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи було відвідано співробітників центру студентської творчості за місцем їх роботи, задля ознайомленням з повідомленням про майбутнє звільнення з посади, у зв`язку з ліквідацією структурного підрозділу ОНМедУ. Проте, прибувши туди, посадових осіб встановлено не було протягом більш ніж трьох годин, про що складено акт № 4 «Про відсутність співробітників центру студентської творчості на роботі». З 01.04.2021 р. по 04.05.2021 р. в Україні відзначали травневі свята. У подальшому, 06.05.2021 року співробітниками відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи було складено акт № 5 про те, що 06.05.2021 року у кабінеті відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 , керівник художнього Центру студентської творчості відмовилася ознайомитися та підписати повідомлення від 27.04.2021 р. про ліквідацію структурного підрозділу Центру студентської творчості ОНМедУ. У даному повідомленні від 27.04.2021 р. ОСОБА_1 запропоновано посаду лаборанта на 1,0 ставки кафедри внутрішньої медицини №2 ОНМедУ. 25.05.2021 р. ректором ОНМедУ на ім`я голови профспілкового комітету ОНМедУ направлено подання від 25.05.2021 р. № 01-09/155 для розгляду та надання дозволу на розірвання трудового договору із ОСОБА_1 керівником художнім на 1,0 ставку Центру студентської творчості ОНМедУ, за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням чисельності працівників), на підставі відповідних наказів, враховуючи зміни в організації виробництва і праці. На засіданні профкому ППО працівників ОНМедУ було розглянуто вищевказане подання ректора про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 та іншими працівниками ОНМедУ, у зв`язку зі змінами штатної чисельності ОНМедУ. За результатами розгляду прийнято рішення на підставі ст. 43 КЗпП України, п. 1 ст. 40 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», надано дозвіл на розірвання трудового договору з 30.06.2021 року із ОСОБА_1 керівником художнім на 1,0 ставки Центру студентської творчості ОНМедУ, що підтверджується витягом з протоколу від 16.06.2021 року № 15. У зв`язку з поверненням листа раніше направленого до Позивача із вкладенням повідомлення від 27.04.2021 р., посадовими особами відділу кадрів складено Акт від 18.06.2021 р. «Про повернення у відділ кадрів та військово-мобілізаційної роботи листа з повідомленням від 27.04.2021 року ОСОБА_1 », у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Оскільки повідомлення про майбутнє вивільнення надавалося позивачці для ознайомлення ще з початку травня 2021 року, а ліквідація структурного підрозділу ОНМедУ відбулася 01.07.2021 р. ОНМедУ на думку відповідача, була дотримана процедура та строки своєчасного повідомлення позивачки про майбутнє звільнення ОСОБА_1 . Щодо не отримання позивачкою листа з пропозицією отримати трудову книжку з копією наказу про звільнення. Відповідач зазначає, що юридична адреса ОНМедУ та адреса позивачки знаходиться в кількох кварталах один від одного, тому за бажанням позивачки вона могла прибути та отримати, як листи, так і наказ з трудовою книжкою у відділі кадрів. На адресу позивачки експрес-доставкою «Меркурій» був направлений лист від 29.06.2021 р. №01-09/214 та копія наказу про звільнення позивачки від 23.06.2021 р. №366-л, однак був повернутий 08.07.2021 р. на адресу відповідача у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 30.07.2021 р. ОНМедУ надійшла заява позивачки про оплату листка непрацездатності та внесення змін до наказу про звільнення до якої було додано оригінал листка непрацездатності ОСОБА_1 серії АДН №279731. Однак ОНМедУ не був обізнаний про відкриття лікарняного та наявності листка непрацездатності, оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено відділ кадрів. Після отримання листка непрацездатності позивачки був прийнятий наказ про звільнення ОСОБА_1 від 09.09.2021 року № 493-л, яким, у тому числі, скасовано наказ від 23.06.2021 р. № 336-л в частині дати звільнення 30.06.2021 р., а також звільнити ОСОБА_1 з 24.07.2021 р. та скасувати в частині грошової компенсації за 34 календарних дні невикористаної відпустки та виплатити грошову компенсацію за 36 календарних днів невикористаної відпустки. 30.09.2021 р. відділом кадрів на адресу позивачки засобами поштового зв`язку був направлений лист- запрошення для ознайомлення з наказом, який виданий у зв`язку з отриманням листка непрацездатності позивачки з 29.06.2021 р. по 23.07.2021 р., та задля повторного отримання трудової книжки. Однак, знову ж таки вказаний лист повернутий на адресу відправника. 01.11.2021 року до ОНМедУ знову надійшла заява позивачки про надсилання на її адресу копії наказу про звільнення та трудової книжки. 10.11.2021 р. о 10 год. працівниками відділу кадрів було здійснено відвідування ОСОБА_1 за місцем її проживання для надання їй копії наказу про звільнення та вручення трудової книжки, про що складений Акт. 11.11.2021 р. позивачу поштою направлено лист з копією наказу №366-л від 23.06.2021 р., копію наказу № 493-л від 09.09.2021 р. та трудовою книжкою ОСОБА_1 . Враховуючи вище викладене просить відмовити в позові в повному обсязі.

На адресу суду поштовим конвертом 04.02.2022 р. надійшла копія Положення про юридичний відділ Одеського національного медичного університету (а.с.93-104), яке долучено до матеріалів справи.

До суду 07.02.2022 року надійшла відповідь на відзив представника позивачки адв. ОСОБА_2 на відзив відповідача (а.с.106-111) в якій представник позивачки зазначає, що ознайомившись з наведеними ОНМедУ у відзиві запереченнями проти позову, вважає, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, з огляду на таке. Представник ОНМедУ у відзиві на позовну заяву приділяє детальну увагу процедурі звільнення ОСОБА_1 та зазначає про те, що позивач була відсутня на робочому місці, відмовлялася ознайомлюватись з повідомленням про ліквідацію Центру студентської творчості. Позивач заперечує вказані твердження, оскільки ОСОБА_1 відмовилася підписувати повідомлення минулою датою, про що їй вказували у відділі кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ. Старшим інспектором з кадрів повідомлення від 27.04.2021 року ОСОБА_1 для ознайомлення не надавалося. Стосовно акту відповідача від 30.04.2021 р.№ 4 «Про відсутність співробітників центру студентської творчості на роботі» слід зазначити, що у період з 23.03.2021 р. по 01.06.2021 р. працівники ОНМедУ були переведені на дистанційний режим роботи у зв`язку поширенням захворюваності на Сovid-19 на підставі наказу ОНМедУ від 22.03.2021 № 120-о «Про тимчасове запровадження дистанційної роботи та перехід співробітників на дистанційну роботу на період віднесення міста Одеси та Одеської області до червоного рівня епідемічної небезпеки». Також позивач не погоджується і з іншими обставинами, які викладені у відповіді на відзив відповідача та у доданих до відзиву документах: стосовно дотримання процедури своєчасного повідомлення позивача про майбутнє звільнення, надання позивачу пропозиції посад для працевлаштування та запрошення позивача на засідання профкому первинної профспілкової організації працівників ОНМедУ. ОСОБА_1 у позовній заяві зазначала про несвоєчасне попередження про вивільнення, але не обґрунтовувала цим позовні вимоги, оскільки це не є підставою позову. Вказане зазначалося для описання фактичних обставин, що передували зверненню до ГУ Держпраці в Одеській області, з чиєї відповіді позивач і дізналася про те, що її було звільнено наказом ОНМедУ від 23.06.2021 № 336-л. Втім усі вищевказані фактичні обставини стосовно процедури вивільнення позивача, що передували виданню наказу ОНМедУ від 23.06.2021 № 336-л, не входять до предмету доказування у цій справі та відповідно надані представником відповідача докази на підтвердження цих обставин не є належними. У даній справі предметом позову є вимога позивача про стягнення з ОНМедУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним направленням відповідачем ОСОБА_1 копії наказу про звільнення та трудової книжки. Таким чином, предмет доказування у цій справі складають обставини, які підтверджують таку вимогу позивача, її спростовують або мають значення для розгляду справи, тобто ОСОБА_1 не оскаржує правомірність звільнення її з роботи та не заявляє до відповідача вимог про скасування наказів про звільнення. Відповідно обставини щодо дотримання/недотримання відповідачем вимог законодавства при виданні наказів про звільнення ОСОБА_1 знаходяться поза межами предмету доказування у справі. Проте на думку представника позивача, представником відповідача не обґрунтовано у відзиві належність таких доказів як: повідомлення від 27.04.2021 року, акт ОНМедУ від 30.04.2021 № 4 «Про відсутність співробітників центру студентської творчості на роботі», акт ОНМедУ від 06.05.2021 № 5 «Про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з повідомленням від 27.04.2021 р.», подання ректора ОНМедУ від 25.05.2021 № 01- 09/155, витяг з протоколу № 15 засідання профкому ППО працівників ОНМедУ від 16.06.2021, акт від 18.06.2021 «Про повернення у відділ кадрів та військово- мобілізаційної роботи листа з повідомлення від 27.04.2021 ОСОБА_1 », конверт, у якому направлялося повідомлення від 27.04.2021. Представник позивача, просить суд не брати до розгляду надані представником відповідача копії: повідомлення від 27.04.2021 року, акту ОНМедУ від 30.04.2021 № 4 «Про відсутність співробітників центру студентської творчості на роботі», акту ОНМедУ від 06.05.2021 № 5 «Про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з повідомленням від 27.04.2021 р.», подання ректора ОНМедУ від 25.05.2021 № 01-09/155, витягу з протоколу № 15 засідання профкому ППО працівників ОНМедУ від 16.06.2021, акту від 18.06.2021 «Про повернення у відділ кадрів та військово-мобілізаційної роботи листа з повідомлення від 27.04.2021 ОСОБА_1 », конверту, у якому направлялося повідомлення від 27.04.2021, як такі що не є належними.

У судовому засіданні 09.02.2022 року були присутні позивачка, представник позивачки адв. ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 . Представник відповідача заявив клопотання про поновлення строку та прийняти відзив, на що представник позивача заперечувала проти поновлення строку на подачу відзив. Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача, відповідно до ст. 120-127, 178 ЦПК України поновити строк на подання відзиву та прийняти відзив. Представник позивача залучив до матеріалів справи відповідь на відзив, представник відповідача просив суд відкласти слухання справи для ознайомлення для ознайомлення. Розгляд справи відкладено на 03.03.2022 року для надання представнику відповідача часу для підготовки заперечень на відповідь на відзив.

У судове засідання 03.03.2022 року сторони не з`явились, представниками позивача та відповідача направлені суду заяви про відкладення розгляду справи в зв`язку з воєнним станом, розгляд справи відкладено на 19.04.2022 року.

У судове засідання 19.04.2022 року були присутні позивачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 , представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на електронну пошту суду клопотання про перенесення судового засідання в зв`язку з воєнним станом, суд на місці ухвалив, враховуючи першу не явку позивача з приводу воєнного стану, клопотання представника відповідача задовольнити, розгляд справи відкладено на 27.05.2022 року.

На адресу суду надійшла від представника позивачці ОСОБА_2 заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4200 грн.

У судовому засіданні 27.05.2022 року були присутні позивачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 , представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. На електронну адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи до закінчення особливого режиму. Позивач та представник позивачки заперечували проти відкладення розгляду справи, зазначивши, що відповідач з січня місяця не з`являється в судові засідання, активні бойові дії у м. Одесі не відбуваються, відповідач має можливість бути присутнім в режимі відеоконференції, тому вважає, що сторона відповідача зловживає своїми правами.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи (представника) не перешкоджає проведенню судового засідання.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан терміном на 30 діб та в подальшому продовжено термін дії правового режиму воєнного стану до 23 серпня 2022 року.

Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на сьогоднішню ситуацію, яка склалася у м.Одесі, де знаходиться Приморський районний суд м.Одеси, де не було та немає активних бойових дій, враховуючи, що суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справи на судовий захист, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу, зважаючи на строки розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, за відсутності доказів поважності причин неявки представників відповідача , суд протокольно ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні і проводити розгляд справи за відсутності представників відповідача.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, пояснивши, що 17.11.2021 р. ОСОБА_1 отримала трудову книжку, два накази про звільнення та супровідний лист від 11.11.2021 р. Позивачка двічі направляла заяви від 07.08.2021 р., 28.10.2021 р. про направлення їй трудової книжки. Бичкова тривалий час перебувала на лікарняному, тому скористатися своїм правом на отримання трудовою книжкою поштою, що відповідач не заперечує проти таких двох її заяв. Позивачка шукала роботу, однак не змогла влаштуватись, оскільки не мала оригіналу трудової книжки. Наказ про звільнення кур`єрською доставкою позивачка не отримала. Оскільки в неї інша адреса АДРЕСА_1 та її мобільний телефон кур`єру не повідомили. 30.07.2021 р. позивачка отримала заяву про внесення змін у наказ про звільнення і лише тільки 09.09.2021 р. відповідач спромігся оформити наказ про внесення змін в наказ про звільнення. Потім з 09.08.2021 та до 30.09.2021 відповідачем не вчинялись жодні дії щодо направлення позивачці трудової книжки та наказів і тільки 30.09.2021 р. їй було направлено запрошення отримати трудову книжку, а вже на другу заяву відповідач їй направив трудову книжку. На адвокатський запит була надана накладна стосовно кур`єрської доставки, однак суду відповідач надав іншу накладну, тому вона вважає, що з вини відповідача позивачка не отримувала наказ про звільнення. 17.11.2021 р. ОСОБА_1 отримала трудову книжку з двома наказами. Також просила суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4200 грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, судом встановлені наступні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнята на роботу 03.10.2016 року хормейстера центру студентської творчості на підставі наказу №815-л від 15.09.20169 р., 12.09.2017 р. - переведена на посаду художнього керівника центру студентської творчості, 29.12.2018 р. посада перейменована «керівник художній» відповідно до Національного класифікатора України на підставі наказу №700-л від 29.12.2018 р., дані записи підтверджено копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Наказом №130-о від 01 квітня 2021 року «Про введення і дію рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 01.04.2021 року» виданого Одеським національним медичним університетом наказано п.7 з метою оптимізації видатків із заробітної плати реорганізувати шляхом ліквідації Центру студентської творчості, відділ режиму та безпеки, метрологічну групу, відділ з охорони праці та цивільного захисту. (а.с.60-61).

Повідомленням від 27.04.2021 року ОСОБА_1 , керівника художнього на 1,0 ставки центру студентської творчості ОНМедУ запропоновано посаду на 1,0 ставки кафедри внутрішньої медицини №2 ОНМедУ (а.с.62).

Актом ОНМедУ №5 від 06.05.2021 складеним старшими інспекторами з кадрів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 засвідчено відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з повідомленням від 27.04.2021 р. (а.с.74).

Згідно витягу з протоколу №15 засідання профкому ППО працівників ОНМедУ від 16.06.2021 р. на яке була запрошена ОСОБА_1 в тому числі, порядком денного якого визначено розгляд подання ректора ОНМедУ ОСОБА_8 про надання згоди на розірвання трудового договору з працівниками, у зв`язку зі змінами штатної чисельності ОНМедУ. Засіданням профкому ухвалено рішення надати дозвіл на розірвання трудового договору з 30.06.2021 р. із ОСОБА_1 , керівником художнім на 1,0 ставки Центру студентської творчості ОНМедУ. (а.с.69-71).

23 червня 2021 року наказом №336-л «Про звільнення ОСОБА_1 » Одеським національним медичним університетом звільнено ОСОБА_1 30 червня 2021 року з посади художнього керівника на ставку 1,0 ставки Центру студентської творчості за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням чисельності працівників). Бухгалтерській службі дано розпорядження виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку за ст.44 КЗпП України та грошову компенсацію за 34 календарних дні невикористаної відпустки. Підставою наказу є повідомлення ОСОБА_1 про заплановане вивільнення від 27.04.2021 р. та згода профспілкового комітету ППО працівників ОНМедУ на розірвання трудового договору (витяг із протоколу №15 від 16.06.2021 р.)(а.с.36).

Листом ректора В.М.Запорожан ОНМедУ від 29.06.2021 р. №01-09/214 ОСОБА_1 повідомлено, що її звільнено з посади керівника Центру студентської творчості за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та з проханням з`явитись у відділ кадрів та отримати трудову книжку. (а.с.67).

30.06.2021 р. експрес-доставкою «Меркурій» Одеський національний медичний університет направив на ім`я ОСОБА_1 лист від 29.06.2021 № 01-09/214, яким ОСОБА_1 повідомляється про звільнення та запрошується для отримання трудової книжки з копією наказу про звільнення № 366-л від 23.06.2021 р., як зазначено у реквізиті «Додаток».

З копії накладної експрес-доставки «Меркурій» №R 1672942 вбачається про направлення листа на адресу АДРЕСА_2 , що відрізняється від адреси місця проживання позивача та від адреси, яка вказана на самому листі від 29.06.2021 № 01-09/214. Також у накладній відправником - Одеським національним медичним університетом не було вказано номер мобільного телефону отримувача ОСОБА_1 , хоча така інформація у накладній експрес-доставки «Меркурій» відмічена як обов`язкова для заповнення.

Актом ОНМедУ від 08.07.2021 р. складеним старшими інспекторами з кадрів: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 засвідчено повернення у відділ кадрів та військово-мобілізаційної роботи листа, який був відправлений 30.06.2021 р. ОСОБА_1 , в якому була копія наказу про звільнення з посади керівника художнього ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з поміткою «адресат за адресою не знайдений».(а.с.77).

Листом Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.07.2021 № 15-Б-910/01-49-5986 на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що ОНМедУ 23.06.2021 р. видано наказ про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади за пунктом 1 статті 40 - КЗпП України з 30.06.2021 р. А також, ГУ Держпраці в Одеській області зазначено, що Адміністрацією Університету направлений лист від 30.05.2021 № 01-09/214 на адресу ОСОБА_1 з пропозицією отримати трудову книжку та копію наказу про звільнення. (а.с.16-19).

Відповідно до наданої позивачкою копії листка непрацездатності серія АДН №279731 виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №12 Одеської міської ради», вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 29.06.2021 року по 17.07.2021 року (а.с.21)

27.07.2021 р. заявою ОСОБА_1 направлено Ректору ОНМедУ ОСОБА_8 оригінал листка непрацездатності серія АДН №279731, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, та отримано 30.07.2021 р. відповідачем (а.с.20-24).

06.08.2021 р. заявою ОСОБА_1 направленої Ректору ОНМедУ ОСОБА_8 , якою просить надіслати їй копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням та трекером направлення вказаного листа, який прийнято відповідачем 09.08.2021 р. та зареєстровано за вхід. № 1377/111. (а.с.25-28).

Наказом №493-л від 09 вересня 2021 року Одеським національним медичним університетом у зв`язку з отриманням листка непрацездатності ОСОБА_1 скасовано в частині дати звільнення 30 червня 2021 року наказу №336-л від 23.06.2021 року та звільнено ОСОБА_1 24.07.2021 р. та скасовано в частині грошової компенсації за 34 календарних дні невикористаної відпустки та виплатити грошову компенсацію за 36 календарних днів невикористаної відпустки. Підставою наказу якого є листок непрацездатності ОСОБА_1 серія АДН №279731 (а.с.37).

Листом ст. інспектора з кадрів А.Голуб від 30.09.2021 р., запрошено з`явитись ОСОБА_1 до відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ за адресою: вул. Софіївська, 2 (2 поверх) каб.205 для ознайомлення з наказом, який виданий у зв`язку з надісланим нею поштового листка непрацездатності та отримати трудову книжку. Даний лист надісланий позивачці рекомендованим поштовим листом (а.с.64).

28.10.2021 р. заявою ОСОБА_1 направленої Ректору ОНМедУ ОСОБА_8 просить надіслати їй копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням та трекером направлення вказаного листа, який 01.11.2021 Одеський національний медичний університет отримав повторну заяву ОСОБА_1 про направлення їй поштою копії наказу про звільнення та належним чином оформленої трудової книжки від 28.10.2021 та зареєстрував за вхід. № 1974/111 (а.с.29-33).

Актом ОНМедУ від 10.11.2021 складеним старшими інспекторами з кадрів: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 засвідчено відвідання ОСОБА_1 за місцем проживання 10.11.2021 р. о 10:00 год за адресою: АДРЕСА_1 з метою надати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення та трудову книжку, оскільки всі листи направлені ОСОБА_1 поштою повернуті до відділу кадрів. Однак двері квартири їм ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки остання не відповідала (а.с.78).

Листом ОНМедУ від 11.11.2021 р. №01-09/540 на звернення ОСОБА_1 щодо витребування копії наказу про звільнення, а також трудового документу про трудову діяльність, направлено копію наказу про звільнення від 09.09.2021 р. №493-л, трудову книжку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та повідомлено останню, про неодноразові спроби відділом кадрів особисто вручити ОСОБА_1 трудову книжку, але запрошення нею були ігноровані, а також під час виходу за адресою ОСОБА_1 вхідні двері їм не відкрили.(а.с.35).

Згідно довідки від 25.11.2021 р., яка видана ОСОБА_1 про заробітну плату, працюючої на посаді керівника художнього Одеського національного медичного університету за період з січня 2021 р. по вересень 2021 р., ОСОБА_1 всього нараховано 121 410,17 грн., яка підписана ректором В.Запорожан та заступником головного бухгалтера І.Малашевської (а.с.38)

У даній справі предметом позову є вимога позивача про стягнення з ОНМедУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним направленням відповідачем ОСОБА_1 копії наказу про звільнення та трудової книжки.

Приписами статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Статтею 48 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця на вимогу працівника вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати належно оформлену трудову книжку працівнику, з яким укладено трудовий договір до набрання чинності цим Законом та який звільняється до завершення процедури включення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність, у день звільнення.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається.

У разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпПУ).

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачці неодноразово були направлені листи від 29.06.2021 р., від 30.09.2021 р., від 11.11.2021 р., якими остання повідомлялась про звільнення та додано копію наказу про звільнення з посади керівника Центру студентської творчості за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а також з проханням прибути до відділу кадрів за трудовою книжкою, однак остання не отримувала вказані листи, внаслідок чого вони були повернуті до ОНМедУ з причин «адресат за адресою не знайдений» та «за закінченням терміну зберігання»

Старшими інспекторами з кадрів ОНМедУ неодноразово були складені акти (18.06.2021, 08.07.2021, 10.11.2021), якими засвідчені повернення до відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи конвертів, які були направлені ОСОБА_1 рекомендовано поштою за місцем її фактичного проживання та реєстрації.

Також, актом ОНМедУ від 10.11.2021 складеним старшими інспекторами з кадрів: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 засвідчено відвідання ОСОБА_1 за місцем проживання 10.11.2021 р. о 10:00 год ранку за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 для того щоб надати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення та трудову книжку, оскільки всі листи направлені ОСОБА_1 поштою повернуті до відділу кадрів. Однак двері квартири їм ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки остання не відповідала (а.с.78).

Суд доходить висновку про обґрунтованість посилань ОСОБА_1 на тривале невиконання роботодавцем вимог щодо направлення на її адресу копії наказу про звільнення та трудової книжки, зважаючи на те, що лист відповідача від 29.06.2021 № 01-09/214 було направлено на помилкову адресу ( АДРЕСА_2 ) та без вказівки контактної інформації отримувача (номеру телефону) працівника ОСОБА_1 , яка була відома відповідачу, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. Після повернення вказаного листа до Одеського національного медичного університету - 08.07.2021 і до отримання листка непрацездатності позивача Одеським національним медичним університетом не вживалися заходи щодо виправлення помилки та направлення копії наказу на належну поштову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ).

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивачка ОСОБА_1 перебувала на лікарняному у період з 29.06.2021 року по 17.07.2021 року, про що повідомила відповідача направивши 27.07.2021 р. оригінал листка непрацездатності серія АДН №279731, який отримано відповідачем 30.07.2021 р.

Суд враховує і те, що після отримання листка непрацездатності 30.07.2021 зміни до наказу про звільнення позивача внесено лише 09.09.2021, що відповідно унеможливлювало оформлення трудової книжки позивачки.

Також після видання наказу № 493-л «Про звільнення ОСОБА_1 » від 09.09.2021р. Одеський національний медичний університет лише 30.09.2021 направив на адресу ОСОБА_1 листа запрошення для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки. Копія наказу № 493-л «Про звільнення ОСОБА_1 » з вказаним листом позивачу не направлялася.

Право працівника отримати трудову книжку в день звільнення пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, якщо роботодавець створив всі умови для її вчасної видачі.

Поряд з цим, з 06.08.2021 р. та від 28.10.2021 р. у Одеського національного медичного університету був не лише дозвіл позивачки на пересилання трудової книжки поштою, але і прохання ОСОБА_1 видати їй трудову книжку та копію наказу про звільнення саме у такий спосіб. (а.с.25, 29,81). Вказане прохання було задоволене роботодавцем лише 11.11.2021., про що свідчить їх супровідний лист за №01-09/540 (а.с.35,83).

Судом з пояснень учасників справи також встановлено, що трудову книжку та копію наказу від 09.09.2021р. про звільнення позивачка отримала 17.11.2021 р.

Ч.5 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини п`ятої статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

За змістом п.32 Постанови пленуму ВСУ за №9 від 06.11.1992 року, Оскільки згідно зі ст.235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню у тому разі і за той період вимушеного прогулу, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача працівнику трудової книжки.

Передбачена Законом можливість стягнення середнього заробітку за несвоєчасну видачу трудової книжки є важливою гарантією захисту прав працівників та є превентивним засобом щодо недопущення порушення трудового законодавства.

Згідно з пунктом 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи той факт, що дата звільнення позивачки у зв`язку з її хворобою за листком непрацездатності визначена 24.07.2021р., і обов`язок видачі копії цього наказу виник саме з дати видання наказу, тобто з 09.09.2021р.

Судом встановлено, що Одеським національним медичним університетом виконано обов`язок щодо направлення працівнику копії наказу про звільнення та трудової книжки лише 11.11.2021 р., а їх отримання позивачкою відбулось 17.11.2021 р., тому погоджується що відповідачем порушено вимоги закону, у зв`язку з чим позов з цих підстав є обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд звертає увагу в частині періоду стягнення середнього заробітку з урахуванням того, що трудову книжку і наказ позивачка отримала 17 листопада 2021 року, та відповідно до наказу від 09.09.2021р. їй виплачено грошову компенсацію за 36 календарних днів невикористаної відпустки.

Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку про наявність вини відповідача у затримці видачі трудової книжки при звільненні, що підтверджується встановленими у справі фактичними обставинами та наданими сторонами доказами.

Середній заробіток працівника визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 5 Порядку №100 передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з Довідкою про заробітну плату від 25.11.2021 р., виданою Одеським національним медичним університетом, середньоденна зарплата ОСОБА_1 складає (57416,02 +12147,50) / (20+18) =1830,62 грн.

З урахуванням виплат позивачу на підставі листка непрацездатності, до розрахункового належить період починаючи із 09 вересня 2021 року по 11 листопада 2021 року і складає 45 робочих днів (14.10.2021 - святковий день).

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі копії наказу про звільнення та трудової книжки позивачу, що належить до стягнення з Одеського національного медичного університету складає 45*1830,62 грн. = 82 377,79 грн.

Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що за подання позову позивачка понесла додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1391,27 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією від 06.12.2021 р. на зазначену суму (а.с.43).

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 був задоволений лише частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволених вимогам (59,21%) в сумі 823,77 грн.(59,21%*1391,27 грн).

Також представником позивача до суду подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в який адвокат просить стягнути з Одеського національного медичного університету на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4200 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду надано копію Договору № 6 про надання правової допомоги від 19.11.2021, копію Додаткової угоди.

Розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у 4200 грн., виходячи з вартості послуг адвоката, визначених у додаткових угодах до Договору № 6 про надання правової допомоги від 19.11.2021, є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони. Всі надані адвокатом послуги є реальними та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, виплата позивачці за один місяць складає 21* 1830,62 грн. =38 443, 02 грн.

Керуючись ст.43,55 Конституції України, ст.ст. 40, 49-2, 232, 233, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 3-13, 27, 44, 49, 64, 76, 81, 89, 95, 133, ст. 223, 241, 247, 256, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Одеського національного медичного університету (, місцезнаходження м. Одеса, пров. Валіховський, 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи із 09 вересня 2021 року по 10 листопада 2021 року у розмірі 82 377,79 грн. (вісімдесят дві тисячі триста сімдесят сім гривень 79 копійок).

Допустити негайне виконання рішень в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, у сумі 38 443,02 грн. (тридцять вісім тисяч чотириста сорок три гривні 02 копійок).

Стягнути із Одеського національного медичного університету (, місцезнаходження м. Одеса, пров. Валіховський, 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) у сумі 4200 (чотири тисячі двісті гривень) витрати на правову допомогу.

Стягнути із Одеського національного медичного університету (, місцезнаходження м. Одеса, пров. Валіховський, 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 823,77 грн. (вісімсот двадцять три гривні 77 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 14.06.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі