Справа № 352/2521/18
Провадження № 2/352/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідачки про надання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельних ділянок на території Загвіздянської сільської ради. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вона є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_4 і відповідно до ст. 1265 ЦК України спадкоємцем п`ятої черги. Вважає, що спадкування належного на день смерті спадкодавцеві ОСОБА_4 майна повинно відбуватися саме за законом. Згідно інформації Загвіздянської сільської ради ОТГ Тисменицького району від 30.05.2018 р. про вчинення нотаріальних дій від імені ОСОБА_4 було складено заповіт 20.11.2009 р. на користь відповідача ОСОБА_2 . Згідно заяви від 26.05.2010 р. вказаний заповіт було скасовано та 26.05.2010 р. ОСОБА_4 склав новий заповіт на користь ОСОБА_5 (сестри померлого), яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, однак з правом проживання в частині будинку по АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 померла раніше від ОСОБА_4 , а тому не набула права на спадкування. Отже на день смерті ОСОБА_4 не було жодного чинного заповіту від його імені і спадкування належного йому майна має відбуватися за законом. 07.08.2010 р. спадкодавець ОСОБА_4 внаслідок ішемічного інсульту в лівій півкулі головного мозку отримав параліч (втратив можливість самостійно пересуватись, розмовляти, харчуватись). Будучи у безпорадному стані, який виражався в потребі стороннього постійного догляду, за відсутності прогресу в лікуванні 17.06.2011 р. вона перевезла його в ХОСПІС, де він пробув п`ять років. З дня отримання інсульту і весь час поки ОСОБА_4 перебував вдома і в ХОСПІСі, враховуючи його абсолютно безпорадний стан, його доглядом та лікуванням опікувалась позивачка. З червня 2016 року ОСОБА_4 за її ініціативою був переведений в паліативне відділення Маріямпільської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини Галицької ЦРЛ, де він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Догляд, оплату лікування, проживання в ХОСПІСі здійснювала позивачка. Всього, за наявними на даний час у неї квитанціями та чеками на лікування та догляд за ОСОБА_4 вона витратила 44270 грн. На підставі доручення, виданого на її ім`я ОСОБА_4 саме вона представляла його інтереси в усіх державних органах та установах з питань, що стосуються отримання та нарахування пенсії, оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки вона займалась доглядом та лікуванням спадкодавця, він передав на зберігання усі свої документи, в тому числі і правовстановлюючі документи на об`єкт спадкування. Просила надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у поданому письмовому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . За життя батько залишив заповіт від 20.11.2009 р., згідно якого все своє майно заповів йому, своєму синові. Тому він є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька та має право на спадкування його майна. Після смерті батька він звернувся до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. із заявою про прийняття спадщини, та було заведено спадкову справу. Однак при оформленні спадкових прав нотаріусом було з`ясовано, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні. Як виявилось позивачка викрала дані документи. Всі обставини та твердження позивачки є неправдиві та голослівні. Батько дійсно переніс інсульт та отримав параліч, внаслідок чого потребував постійного догляду. Згідно відповіді Івано-Франківської ОКЛ від 13.04.2018 р. вбачається, що саме він піклувався та здійснював догляд за батьком на момент його лікування з 07.08.2010 р. по 27.08.2010 р., 05.11.2010 р. по 15.11.2010 р., з 12.09.2016 р. по 14.09.2016 р. У ці періоди він також забезпечував лікарськими засобами свого батька. Після цього випадку він з родиною вирішили, що батькові необхідний постійний догляд та додаткова допомога, тому вирішили найняти особу, яка буде за ним доглядати. На платній основі здійснювати догляд погодилась позивачка. Згідно квитанцій про отримання валютних коштів, які поступали від ОСОБА_6 - його мами, кожного місяця він отримував кошти для утримання батька та оплати послуг по догляду ОСОБА_1 , також значна частина коштів йшла на лікування батька. Крім того, протягом останніх 23 років він проживає спільно з батьком по АДРЕСА_1 . Щодо розміщення батька в ХОСПІСі варто зазначити, що це було рішення їхньої сім`ї за поради ОСОБА_1 . За час перебування батька у ХОСПІСі, за їхньою домовленістю до нього продовжувала приїжджати позивачка, оскільки у робочі дні він не мав можливості проводити достатньо часу у зв`язку з перебуванням на роботі. Квитанції на суму 44270 грн за лікування у ХОСПІСі здійснені за кошти його сім`ї. Позивачка є пенсіонером з 2005 року, отримує пенсію та з 2010 року щоденно доглядала його батька, тому у позивачки пенсіонерки не могло бути таких коштів. Крім того, батько склав на нього заповіт, який є чинним, приватним нотаріусом Тисменицького міського нотаріального округу Угорчак Н.М. відкрито спадкову справу на підставі даного заповіту. Тому у даному випадку спадкування відбувається за заповітом, а не за законом. Заповіт від 26.05.2010 р., на який посилається позивачка не внесений у Спадковий реєстр. Також надані позивачкою докази є недостатніми для того, щоб зробити висновок, що вона належить до будь-якої черги спадкоємців за законом. Просив відмовити у задоволенні позову.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задоволити. У судове засідання 09.06.2022 р. сторона позивача не з`явилась, у поданій суду заяві позивачка просила здійснювати розгляд справи у відсутності сторони.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час, і місце розгляду справи відповідачі належним чином повідомлені.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , оскільки мама позивачки ОСОБА_7 та мама ОСОБА_4 - ОСОБА_8 були рідними сестрами (т. 1, а.с. 231, т.2, а.с.49-50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.01.2017 р., актовий запис № 5, видане виконкомом Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (т.1, а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема Ѕ частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельних ділянок на території Загвіздянської сільської ради.

Згідно довідки Загвіздянської сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області від 15.02.2019 р. №44/02-34, від імені померлого ОСОБА_4 посвідчувалися заповіти: 20 липня 2005 року за №72, 20 листопада 2009 року за №36, 26 травня 2010 року за №36, дані заповіти внесені до Спадкового реєстру (т.1, а.с.229).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої 07.06.2021 р., у Спадковому реєстрі знайдено три заповіти від імені ОСОБА_4 , останній посвідчений 26.05.2010 р. за реєстровим номером 36 (т.1, а.с.235-236).

Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Таким чином, заповітом від імені ОСОБА_4 від 26.05.2010 року скасовано попередній заповіт від 20.11.2009 р.

Як вбачається з копії заповіту від 26.05.2010 р. ОСОБА_4 все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_5 , з правом проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині житлового будинку в АДРЕСА_1 (т.1,а.с.9).

Встановлено, що спадкоємець за вказаним заповітом, ОСОБА_5 померла до відкриття спадщини, а отже не набула права на спадкування.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, у даному випадку спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є сини покійного, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина другастатті 1259 ЦК України).

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України.

Враховуючи положення статей 1261-1266 ЦК України позивачка ОСОБА_1 як двоюрідна сестра спадкодавця ОСОБА_4 має право на спадкування у першій черзі, разом із спадкоємцями першої черги за законом, синами покійного ОСОБА_4 .

Щодо наявності підстав для зміни черговості на спадкування, судом враховуються наступні обставини.

Встановлено, що покійний ОСОБА_4 з 16.06.2011 р. по 08.06.2016 р. знаходився на лікуванні в Обласному клінічному центрі паліативної допомоги з діагнозом: наслідки перенесеного ішемічного інсульту з локалізацією в ЛСМА (т.1, а.с.11). Протягом періоду перебування ОСОБА_4 у даному закладі, його відвідували та допомагали здійснювати реабілітацію ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

У подальшому, з червня 2016 року по кінець грудня 2016 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні в паліативному відділенні Галицької ЦРЛ, яке знаходилось у приміщенні Маріямпільської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, куди привезла його ОСОБА_1 , яка постійно ним опікувалась (т.1, а.с.12).

Також померлий ОСОБА_4 , за життя, перебуваючи у Маріямпільській АЗПСМ,12.08.2016 р. надав позивачці ОСОБА_1 доручення, яким уповноважив останню представляти його інтереси в Управлінні ПФУ у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, у всіх державних установах та органах виконавчої влади усіх рівнів, органів судової влади, Управлінні Держгеокадастру, у філіях ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та ПАТ «Івано-Франківськгаз». Для цього надав ОСОБА_1 право подавати від його імені будь-які документи, включаючи заяви, представляти інтереси, отримувати необхідні довідки, документи, сплачувати належні платежі, розписуватись та вчиняти всі інші юридично значимі дії і формальності (т.1,а.с.10).

За таких обставин, суд вважає, що у позивачки з померлим ОСОБА_4 були довірливі відносини як між братом і сестрою.

З долучених до матеріалів справи копій квитанцій вбачається, що позивачка також і купувала ліки для лікування ОСОБА_4 (т.1, а.с.23-26), а також сплачувала внески за перебування ОСОБА_4 в Обласному клінічному центрі паліативної допомоги (т.1, а.с.15-22).

В ході судового розгляду допитано свідка ОСОБА_10 , який показав, що його мама, мама позивачки та мама ОСОБА_4 були рідними сестрами. Позивачка з 2010 року, коли у ОСОБА_4 стався інсульт, доглядала його, купувала ліки, носила їсти в лікарню, а потім в «ХОСПІС».

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що дійсно мама позивачки та мама покійного ОСОБА_4 були рідними сестрами. Відколи у ОСОБА_4 стався інсульт, за ним доглядала позивачка, близько 8 років. Коли лежав у «ХОСПІСі», позивачка постійно до нього їздила, заносила йому їжу, привозила до нього логопеда, бо у ОСОБА_4 було порушено мовлення. Зазначила, що ОСОБА_4 після інсульту був лежачий, самостійно не рухався.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що покійного ОСОБА_4 знав давно, дружив з ним. Коли у ОСОБА_4 стався інсульт, догляд за ним здійснювала позивачка, всі роки, поки Орест хворів, опікувалася ним теж позивачка, також і він особисто допомагав перевозити ОСОБА_4 у лікарню, провідував його, але жодного разу він не бачив синів, які б допомагали хворому батькові.

Вищевказані докази у своїй сукупності узгоджуються з поясненнями позивачки ОСОБА_1 , наданими під час судового засідання, підтверджують факти надання позивачкою протягом тривалого часу матеріальної та моральної допомоги своєму двоюрідному брату, який перебував у безпорадному стані, піклувалася про нього, а тому, на переконання суду, позивачкою доведено наявність підстав для зміни черговості права на спадкування разом з синами померлого ОСОБА_4 , які є відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати у розмірі по 352,40 грн з кожного.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1223, 1259, 1261, 1265, ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, задоволити.

Надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 17.06.2022 р.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ