Справа № 648/3352/21
Провадження № 2-о/648/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Бугрименка В.В.

за участю секретаря судового засідання Тищенко Т.Б.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Усатенко А.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби в Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що він постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заява мотивована тим, що він народився в с.Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, де проживав до 18 років. З 1988 року по 1990 рік перебував на військовій службі. Після служби переїхав до с.Уховець Волинської області, де проживав до 1996 року. Після чого, знову переїхав до Білозерського району Херсонської області, де проживає в с.Благодатне до цього часу. Паспорт громадянина СРСР він втратив. Паспорт громадянина України не отримував. Звернувшись до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області щодо оформлення паспорта громадянина України, йому було відмовлено у видачі вказаного паспорту, оскільки він не зміг підтвердити факт свого проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення. В іншому порядку він не може довести вказаного факту.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву уточнив, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечень щодо задоволення уточненої заяви не мала, рішення у справі просила прийняти на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Суд установив, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області.

15 січня 1987 року Білозерським РВВС на ім`я заявника видано паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 .

Вказаний паспорт громадянина СРСР заявником втрачено.

На момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) заявник не був громадянином іншої держави.

Паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримував.

З 21 жовтня 1991 року по 1 січня 1995 рік ОСОБА_1 постійно проживав в с.Уховець Волинської області, працював в колгоспі ім.Васюти, правонаступником якого є колективне сільськогосподарське підприємство ім.Васюти.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтва про народження заявника, серія НОМЕР_2 , довідкою Ковельського РВ УДМС України у Волинській області, заявою про отримання паспорту, щодо отримання заявником паспорту громадянина СРСР, адресним листом прибуття, довідкою СТОВ «Васюти» про отримання заробітної плати, довідкою Ковельського РВ УДМС України у Волинській області за №0717 від 2 лютого 2022 року, щодо періоду проживання заявника на території Волинської області.

Зазначені докази є належними та допустимими.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, врегульовано Законом України «Про громадянство», Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженим Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема, особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Пунктом 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР ; в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, встановлення факту проживання заявника на території України на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України», має для нього юридичне значення, оскільки є підставою для встановлення його належності до громадянства України відповідно до пунктів 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема, адресний лист прибуття, довідку СТОВ «Васюти», довідку Ковельського РВ УДМС України у Волинській області за №0717 від 2 лютого 2022 року, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено факт проживання заявника на території України станом на 13 листопада 1991 року. В іншому порядку ОСОБА_1 не може довести факт свого проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 7-13, 141, 223, 264-268, 315 ЦПК, Закону України «Про громадянство», Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженим Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року, суд,

УХВАЛИВ

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, постійно проживав на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, місце знаходження: м.Херсон, вулиця Перекопська, 168, ;

Суддя В.В. Бугрименко