У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідачки ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної та негативної інформації, відшкодування моральної шкоди про відвід головуючому судді Прасолову В.М. суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 07 лютого 2022 року надійшла та 07 лютого 2022 року передана головуючому заява відповідачки про відвід головуючому по справі судді Прасолову В.М.

В обґрунтування заяви зазначено, що існують обставини, що викликають в неї сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

При цьому, як на таку обставину, посилається на те, що її попередня заява від 26 січня 2022 року про відвід судді Прасолова В.М. не була ним розглянута всупереч положенням частин 2 та 3 ст.40 ЦПК України. Зазначає, що вказана заява від 26.01.2022 року надійшла до суду 26.01.2021 року, тобто раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання (17.02.2022).

Всупереч вимогам ч.2 ст.40 ЦПК України суддя проігнорував заяву відповідача, не дійшов висновку про обґрунтованість або необґрунтованість заявленого відводу, що свідчить про його упередженість до відповідача, як до сторони спору, та умисне невиконання вимог ч.2 ст.40 ЦПК України. Вважає, що суддя вчинив дії та бездіяльність, що підпадають під ознаки дисциплінарного проступку, порушивши її право відповідача на справедливий суд.

Також, обставиною, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, є факт подання нею до Вищої ради правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку судді Прасолова В.М. , в обґрунтування якої зазначила, що суддя тривалий час розглядав справу за її позовом до ЖБК «РАССВЕТ-35», безпідставно затягнув розгляд вказаної справи. Вважає, що за таких обставин суддя Прасолов В.М. не може бути об`єктивним та неупередженим до відповідача при розгляді цієї справи, буде намагатись «відплатити» відповідачу за його критику.

Крім цього, обставиною для відводу зазначає наступне. Ухвалою від 17.01.2022 суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Ковтун Н.Г. відмовила позивачу ОСОБА_3 в забезпеченні позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 встановити технічні налаштування в її акаунті в соціальній мережі «Фесбук» з назвою акаунту « ОСОБА_1 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в розділі «Налаштування - Загальнодоступні публікації» щодо обмеження можливості поширення, перепоширення, коментування посту, опублікованого нею 10.11.2021 об 11.23 год. та заборонити їй видалення цього посту, коментарів до нього, чи внесення будь-яких змін. Вказує, що незважаючи на цю відмову, за відсутності будь-яких змін в обставинах справи, представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Дерій А.О. повторно звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити тих самих заходів забезпечення пред`явленого ОСОБА_3 позову. Зазначає, що ухвалою від 04.02.2022 суддя Прасолов В.М. задовольнив цю заяву всупереч вимогам ЦПК України, умисно проігнорував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №638/5084/20: «повторні безпідставні подання позивачем заяв про забезпечення позову, зміна підстав та вимог, за відсутності будь-яких змін в обставинах справи, є ознакою зловживання позивачем процесуальними правами». Вказує, що зазначена поведінка судді Прасолова В.М. свідчить про його неможливість бути суддею у справі, що розглядається, оскільки він вважає правомірним зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами.

Також обставиною для відводу зазначає те, що з різних джерел інформації їй стало відомо, що суддя чомусь надзвичайно упереджено відноситься до громадських активістів міста Кривого Рогу, до яких належить і вона, відповідач.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою. При цьому суд враховує наступне.

Як передбачено ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Судове засідання по даній справі призначено на 08 лютого 2022 року, заява про відвід подана 07 лютого 2022 року, тому, відповідно до вимог ст.ст. 40 ЦПК України, заява про відвід підлягає розгляду головуючим.

Відповідачкою, як підстава для відводу, зазначена та обставина, що суддя Прасолов В.М. не розглянув її заяву від 26 січня 2022 року про відвід. Суддя Прасолов В.М. дійсно цю заяву не розглядав, так як ця заява шляхом автоматичного розподілу була в той же день передана для розгляду судді Саксаганського районного суду Попову В.В., а судді Прасолову В.М. не передавалася взагалі, тому останній не міг здійснювати її розгляд. Суд вважає, що розгляд заяви про відвід від 26 січня 2022 року суддею Поповим В.В., який своєю ухвалою від 28 січня 2022 року відмовив у її задоволенні, не порушує право відповідачки на справедливий суд.Отже ця наведена обставина не може бути підставою для відводу судді Прасолова В.М.

Посилання на те, що підставою для відводу є та обставина, що ОСОБА_1 подала дисциплінарну скаргу відносно судді Прасолова В.М., не впливає на ставлення судді Прасолова В.М. до вирішення справи.

Посилання на те, що підставою для відводу є та обставина, що суддя Прасолов В.М. 04 лютого 2022 року задовольнив заяву представника позивача про вжиття тих заходів забезпечення позову, у задоволенні яких раніше відмовила суддя Ковтун Н.Г., також не може бути підставою для недовіри судді. Розглядаючи цю заяву представника позивача, суд врахував ту обставину, що вона була подана повторно. Обговорюючи питання про наявність у суду повноважень для задоволення повторної заяви про вжиття заходів про забезпечення позову, в застосуванні яких раніше було відмовлено, або обов`язку відмовити у задоволенні такої заяви, суд виходив з наступного. Суд врахував, що як передбачено ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин. Також суд взяв до уваги, що ЦПК України не містить прямої норми, яка забороняє повторно звертатися до суду з заявою про вжиття одних і тих же заходів забезпечення позову. При постановленні ухвали суд взяв до уваги, що звернення до суду з заявою про забезпечення позову можливе на будь-якій стадії провадження по справі: при подачі як основного, так і зустрічного позову, при розгляді справи в суді першої інстанції, апеляції або касації. Суд прийшов до висновку, що відмова у задоволенні первісної заяви не є перешкодою для повторного звернення з новою заявою про забезпечення позову, якщо змінилися певні обставини. Такими обставинами, як визначив суд, можуть бути, зокрема, доводи, які не наводилися раніше, відомості, які не були вказані в раніше розглянутій заяві, фактичні обставини, які існували, але не були наведені в раніше розглянутій заяві або виникли після розгляду первісної заяви. Суд прийшов до переконання, що повторна заява про вжиття заходів про забезпечення позову, в застосуванні яких раніше було відмовлено, яка містить доводи, які не наводилися раніше або відомості, які не були вказані в раніше розглянутій заяві або фактичні обставини, які існували, але не були наведені в раніше розглянутій заяві або вказані виникли після розгляду первісної заяви, не є тотожною раніше розглянутій заяві, а тому підлягає вирішенню за суттю. Також суд прийшов до висновку, що повторна заява, в якій зазначені інші підстави або нові обставини, не може сприйматися як тотожна тій заяві, яка була вже розглянута, а тому не є відповідно до положень ст. 44 ЦПК України зловживанням правом, а тому така повторна заява не може бути залишена без розгляду. Суд вважав, що інше розуміння, зокрема, відмова у задоволенні такої заяви з тих підстав, що раніше вже вирішувалося питання про застосування тих самих заходів забезпечення, може призвести до порушення права позивача на забезпечення позову.

Суд взяв до уваги, що в своїй заяві від 02.02.2022 року представник позивача на її обґрунтування зазначив, що саме відповідач ОСОБА_1 є автором публікацій, розміщених під ними медіа даних (фото), опублікованих в соціальній мережі «Facebook» в акаунті « ОСОБА_1 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка і є власником створеного нею акаунту на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також суд врахував, що крім того, представник позивача зазначив, що відповідач, дізнавшись про пред`явлення позову ОСОБА_2 24.12.2021, вже 29.12.2021 здійснила редагування посту всупереч забороні, встановленій ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2021. Суд взяв до уваги, що ці обставини в заяві від 14.01.2022 року, яку розглядала суддя Ковтун Н.Г., він не зазначав і, отже , ці обставини не були відомі суду під час вирішення його заяви від 14.01.2022 року та не могли бути враховані судом при постановленні 17.01.2022 року ухвали за наслідками розгляду цієї заяви. Тому, суд прийшов до висновку, що заява від 02.02.2022 року підлягає вирішенню за суттю викладених в ній вимог. Отже, суддя Прасолов В.М. 02 лютого 2022 року постановляючи ухвалу про забезпечення позову, врахував вказані положення ЦПК України, які, як вважає відповідачка, ним не були взяті до уваги.

Твердження відповідачки про те, що обставиною для відводу є упереджене ставлення судді Прасолова В.М. до громадських активістів міста Кривого Рогу, до яких належить і вона, відповідач, не може бути підставою для відводу. При цьому суд бере до уваги, що головуючий жодного разу не висловлював незадоволення громадянами, які займають активну, принципову позицію, і яка дійсно спрямована на покращення суспільства. На користь об`єктивного, неупередженого відношення до відповідачки, а, отже, і до розгляду даної справи, свідчить і та обставина, що суддя Прасолов В.М. при розгляд справ за участю ОСОБА_1 керується виключно вимогами закону. Так, при наявності законних підстав, суддя Прасолов В.М. своїм рішенням від 26 листопада 2018 року по справі №214/104/18 відмовив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , а рішенням від 13 травня 2021 року по справі №214/4771/20 відмовив у задоволенні її позову і обидва ці рішення набрали законної сили

Головуючий по даній справі не має підстав не об`єктивно та не рівно ставитися до сторін по справі. Так, головуючий у визначені ЦПК України строки призначає та розглядає заяви, як позивачів, так і відповідачки, не втручався в розгляд суддею Поповим В.В. заяви про відвід. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, об`єктивних підстав для сумніву в неупередженості та об`єктивності судді, не існує. .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.36, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Прасолова В.М. від розгляду даної справи - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прасолов В.М.