Справа № 346/4443/21
Провадження № 2/346/215/22
27 січня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді П`ятковського В.І.,
за участю секретаря Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку,
Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що йому належить 19/24 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,25 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Вказане господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3 , а членами колгоспного двору станом на 01 липня 1990 року були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Оскільки частки в будинку були не виділені, а нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач змушений був звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно та майно колгоспного двору. Коломийським міськрайонний судом в справі № 346/5663/20 задоволено його позов та визнано за ним право власності на 19/24 частин вказаного житлового будинку.
Так як право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за його батьком, нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину земельної ділянки.
Однак, в зв`язку з тим, що він є власником 19/24 частин житлового будинку, який розміщений на даній земельній ділянці, вважає що має право на відповідну частку земельної ділянки.
Просить суд визнати за ним право власності на 5/8 частин вказаної земельної ділянки.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Юркевич Х.М. подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її та позивача відсутності.
Відповідач будучи належно повідомлена про час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку у судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд до відома не поклала.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2021 року, за позивачем визнано право власності на 19/24 частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 7,8).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 січня 2019 року № 154074553 право власності на вказану ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 10).
Довідкою Торговицького старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 10 вересня 2021 року № 874, вбачається, що зазначений житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 13).
З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Сахро Г.Ф., із відповідною заявою та отримав згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 грудня 2020 року право власності на 1/6 частку вказаної земельної ділянки (а.с. 11).
У відповідності до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 вересня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 104 298 грн. 90 коп. (а.с. 14).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівля або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення.
Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку та власником 19/24 частин житлового будинку, який розміщений на вказаній земельній ділянці, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин земельної ділянки, шляхом задоволення позову.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, ч. 4, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.