Провадження №2/447/35/22
Справа №447/778/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

15.06.2022 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі судді Павліва В.Р.

за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

представник відповідача: ОСОБА_3

встановив:

19.03.2021 ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд із позовною заявою до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову позивач зазначив, що працює в ТзОВ БК «Добре Житло» та обраний депутатом Миколаївської міської ради. У ході виконання своїх депутатських повноважень 07.03.2021 приймав участь в зборах села Велика Горожанка Миколаївської міської ради. Під час зборів села Велика Горожанка ОСОБА_2 поширила щодо позивача неправдиву інформацію, а саме сказала, що ОСОБА_1 не розрахувався з працівниками на попередньому місці праці, через що його хотіли викинути з дев`ятого поверху будівлі приміщення Державної податкової інспекції у Львівській області. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 погрожував своїм працівникам « ОСОБА_4 », тобто бандитами, щоб не повертати заробітну плату за виконану роботу.

Поширену інформацію вважає недостовірною оскільки така не відповідає дійсності. Зазначив, що в ПП Ле ВАН, яке в 1998-1999 роках займалося будівництвом приміщення ДПІ Львівської області, працював на посаді виконроба, а тому у жодному разі не мав можливості видавати співробітникам заробітну плату, ніколи не погрожував жодній людині «рекетом» та не мав тісних зв`язків з людьми, які займалися кримінально-караними діяннями, до кримінальної відповідальності не притягався. На думку позивача поширювана щодо нього інформація має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики та моралі, такою, що порушує його немайнові права. Крім того, принизливе ставлення відповідача впливає на зниження цінності його особи, порушує його гідність, честь та ділову репутацію.

У зв`язку із порушенням його прав просить відшкодувати моральну шкоду у сумі 20000 грн., яку вважає мінімальною, а відтак, розумною та справедливою.

Після поширення вищевказаної недостовірної інформації у позивача стан здоров`я значно погіршився, що стало причиною звернення до головного лікаря через головний біль, посилене серцебиття, за рекомендацію лікаря пройшов курс лікування.

Позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до чест, гідності та недоторканості ділової репутації інформацію розповсюджену ОСОБА_2 , зобов`язати спростувати поширену інформацію шляхом озвучення на найближчих зборах села Велика Горожанка спростування наступного тексту : «07.03.2021 року на зборах (сході) с. Велика Горожанка мною, ОСОБА_2 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що він не розрахувався з працівниками на попередньому місці праці, через що його співробітники хотіли викинути з дев`ятого поверху будівлі приміщення Державної податкової інспекції у Львівській області. ОСОБА_1 погрожував своїм працівникам рекетом (бандитами), аби не повертати працівникам заробітну плату за виконану роботу», стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 20 000 грн. та судовий збір.

06.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

01.06.2021 від представника відповідачки адвоката Магарського М.З. надійшов відзив на позовну заяву. У задоволенні позову просить суд відмовити зважаючи на таке. Позивачем не надано жодних доказів того, що 07.03.2021 відбувалися збори (схід) села Велика Горожанна факту проведення зборів, часу та результатів. Вважає, що богослужіння, які проводились у неділю 07.03.2021 священиком не може вважатися сходом громади.

Щодо ПП «Леван», яке зареєстроване, 18.04.1994 зі статутним фондом 20 грн., зазначає, що підприємство маючи такий статутний фонд не змогло б платити заробітну плату працівникам.

Вказує на те, що у декларації за 2019 рік ОСОБА_1 подав до НАЗК, як кандидат у депутати доходи орієнтовно у розмірі 477 013,00 грн., при цьому придбав рухоме майно на суму 924 000, 00 грн., тобто позивач приховав та не задекларував свої доходи, що свідчить про порушення ним податкового законодавства, про рівень його публічності як депутата, чесності, гідності та ділової репутації.

Наголошує на тому, що позивач є підприємцем та депутатом, а оспорювана інформація стосується його публічної діяльності та є оціночним судженням. Будь-яке судження, яке має оціночний характер, критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів не є підставою для захисту на повагу честі, гідності та ділової репутації та не є предметом судового розгляду.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вважає таку необґрунтованою, оскільки в позовній заяві не зазначено в чому полягає така шкода і чим підтверджується її факт. У довідці, яка подана позивачем зазначено, що у ОСОБА_1 є гіпертонічна хвороба, проте така є хронічним захворюванням та не могла виникнути 07.03.2021.

06.08.2022 представником позивача ОСОБА_5 подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи та таке судом було задоволено, призначено судово-психологічну експертизу

16.12.2021 від КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» надійшов лист вих. № 435/07.12.21 про повернення матеріалів справи №447/778/21 та ухвали суду від 06.08.2021 про повернення амбулаторної судово-психологічної експертизи відносно ОСОБА_1 без виконання у зв`язку з тим, що оплата не була проведена.

16.12.2021 судом винесена ухвала про поновлення провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

14.02.2022 судом винесена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

25.05.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його захисника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

15.06.2022 у судовому засіданні представник відповідачки адвокат Гивель Василь Петрович щодо задоволення позову заперечив, вказав, що викладене у позовній заяві твердження позивача, що 07.03.20221 ОСОБА_1 приймав участь у зборах села В. Горожанна не відповідає дійсності, оскільки 07.03.2021 у селі В. Горожанна відбувалась служба Божа після якої ОСОБА_1 виступив з агітацією за себе (казав, що будучи головою сільської ради робив для села все можливе, а не так, як голова сільської ради (діючий на той момент) нічого не робить)). Його клієнтка ОСОБА_2 висловила оціночні судження щодо діяльності ОСОБА_1 безпосередньо як голови села та ці судження не були висловлені в грубій, вульгарній формі. Крім того, позивачка висловлювала свою суб`єктивну думку про те, що новий голова сільської ради робить більше ніж ОСОБА_1 на посаді голови сільської ради. ОСОБА_2 не говорила про те, що відповідач працював у податковій інспекції, займався рекетом чи бандитизмом, а також не говорила нічого такого, що б порушувало його честь, гідність та ділову репутацію. Вважає не доведеним те, що ОСОБА_6 порушила честь і гідність ОСОБА_1 саме на зборах села 07.03.2021. Адвокат звертає увагу на те, що до позовної заяви не додано жодних документальних підтверджень того, що відбувались збори та саме того хто в них брав участь.

Також вважає нічим не підтвердженою моральну шкоду, яку зазнав позивач. Долучена до позовної заяви довідка про стан здоров`я ОСОБА_1 належним чином не оформлена, немає вихідного реєстраційного номера. Просить суд звернути увагу на те, що для визначення моральної шкоди яка була завдана позивачу, судом задоволено клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи, але така не проведене у зв`язку з несплатою позивачем коштів за її проведення.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї.

Конституцією України (ст.34) також гарантується право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи (п.1), беручи до уваги зазначені вище конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч.ч.4, 7 ст.277 ЦК).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б ) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.18 названої вище постанови, обов`язок довести, що інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України Про інформацію , оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявленого ним позову, зокрема того, що 07.03.2021 у с. Велика Горожанка відбувались збори села. Долучена до справи ехокардіографія серця не підтверджує того факту, що

відповідачка поширила інформацію, яка б принижувала честь і гідніть позивача чи те, що хвороба має зв`язок із певними переживаннями позивача.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Тому суд бере до уваги те, що позивач заявляв клопотання про проведення судово-психологічної експертизи, проте таку не оплатив та відповідно така не була проведена.

Аналізуючи висловлювання відповідачки, суд зазначає те, що висловлювання відповідачки не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, а містять суб`єктивну оцінку ОСОБА_2 щодо роботи на той момент сільського голови с. Велика Горожанна у порівнянні з роботою ОСОБА_1 , як сільського голови. Відомостей про поширену інформацію стосовно подій, що мали місце у 90-х роках під час будівництва приміщень Державної податкової інспекції у Львівській області у судовому засіданні судом не було здобуто та не досліджено, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку даної інформації, так як відповідач заперечила факт висловлювання відомостей про події 90-х років, а відповідач таких не довів.

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.77-81,141,259,263 ЦПК України суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Повний текст рішення складено 15.06.2022.

Суддя Павлів В. Р.