СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29265/21

пр. № 2/759/2209/22

13 червня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9), третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (адреса: 03146, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , що накладений постановою відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 10.03.2005 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 24.07.2001 року.

06.07.2021 року позивач звернувся до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з питання реєстрації місця проживання та дізнався, що на зазначену вище квартиру було накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві № 183/39 від 10.03.2005 року.

Як вбачається із змісту даної постанови, державним виконавцем Святошинського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 20.01.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , постановлено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності із забороною здійснювати відчуження зазначеного майна.

Згідно відповіді Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № Д/22 від 25.11.2021 року зазначено, що відповідно до відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 25.11.2021 року виконавчі документи відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають. Одночасно роз`яснено, що матеріали виконавчого провадження в межах якого був накладений даний арешт знищені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання та роз`яснено право на звернення до суду із позовом про скасування арешту.

Таким чином позивач просить скасувати зазначений арешт, оскільки його наявність порушує його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 27-28).

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на квартиру від 24.07.2001 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 765-С/КІ від 19.07.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 11).

Як вбачається з витягу із державного реєстру обтяжень рухомого майна, на вказану квартиру було накладено арешт постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві № 183/39 від 10.03.2005 року (а.с. 15).

З відповіді Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № Д/22 від 25.11.2021 року вбачається, що відповідно до відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 25.11.2021 року виконавчі документи відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають. Одночасно роз`яснено, що матеріали виконавчого провадження, в межах якого був накладений даний арешт, знищені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання та роз`яснено право на звернення до суду із позовом про скасування арешту (а.с. 23).

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження): прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту; сплата боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника; якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту; наявність письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) у разі закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст. 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у ч. 2 цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи той факт, що позивач є власником вказаної квартири, а підстави, з яких було накладено арешт відпали, оскільки будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, наявність арешту перешкоджає здійсненню у повному обсязі прав власника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 постановою відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 10.03.2005 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9), третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора (адреса: 03146, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві № 183/39 від 10.03.2005 року на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1785688.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Кириленко