УХВАЛА

з питань забезпечення доказів

17.06.2022

м. Одеса

Справа № 522/2265/22

Провадження № 2/522/207/22

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С., розглянула в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

16.06.2022 позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування з Державної прикордонної служби України інформаційної довідки (лист) за період з 01.12.2021 до дати виготовлення відповідної інформаційної довідки (листа), але не раніше 10.06.2022 щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач необхідність забезпечення доказів обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 неодноразово перетинала державний кордон без малолітнього сина ОСОБА_3 . Отже, син залишається невідомо де і з ким без матері. Вважає, що поведінка особи, яка свідомо змінює країну проживання, фактично не бере участі у вихованні дитини, свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Забезпечення доказів шляхом їх витребування, необхідне задля доведення факту свідомої зміни країни проживання ОСОБА_2 , фактичного її самоусунення від участі у вихованні дитини та залишення дитини у небезпеці.

Суд, проаналізувавши заяву, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є: допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до п. 4-5 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.2, 3 ст. 83 ЦПК.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Отже, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим. Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18).

Суд, оцінивши доводи заяви позивача про забезпечення доказів приходить до висновку, що заявник не обґрунтував, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового провадження за позовом. Заявником не наведено жодних обставин, що даний засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 116, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Х.С. Ярема