Справа №443/1814/21
Провадження №2/443/258/22
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Чорний Острів в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

за участю:

представника позивача адвоката Яременка І.О.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Чорний Острів в особі Ходорівської міської ради Львівської області в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту від 06.08.1991, посвідченого у виконкомі Чорноострівської сільської ради за № 51 від імені «Сапіга Анни Йосипівни», визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,3702 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566147 від 28.12.2011, право власності на земельну ділянку площею 0.2464 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566148 від 28.12.2011, право власності на земельну ділянку площею 0,0555 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566149 від 28.12.2011 та право власності на земельну ділянку площею 0,3376 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566150 від 28.12.2011.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої входили земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 25.09.2019. В Чорноострівській сільській раді від ОСОБА_3 посвідчувався заповіт в користь ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі №51 від 06.08.1991. До дня і на день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 , який доглядав її під час хвороби, займався похороном та обробляє земельні ділянки. Окрім позивача, інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадкоємцем першої черги за законом є брат позивача та відповідно син покійної ОСОБА_2 . Батько позивача - ОСОБА_4 помер значно швидше, орієнтовно у 1970-х роках. ОСОБА_2 спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки не проживав із нею на час відкриття спадщини та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Натомість, позивач проживав у с. Чорний Острів із матір`ю без реєстрації на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, а тому 02.10.2021 звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у його видачі, мотивуючи пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, позивачем самостійно виявлено, що в заповіті від 06.08.1991, по-батькові матері вказано як ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть матір зазначена як ОСОБА_3 . За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогами про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу, факту постійного проживання спадкодавця та спадкоємця на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 22.11.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 13.12.2021 на 10-00 год /а.с.31-32/

Ухвалою суду від 13.12.2021 підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 27.01.2022 на 10-00 год /а.с.47-48/

Розгляд справи по суті відбувся 27.01.2022 за участю представника позивача.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 27.01.2022 представник позивача адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, також повідомляє про відсутність на час розгляду справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення позовних вимог.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що позивач постійно проживав разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини у с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області та те, що остання залишала заповіт в користь позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.04.2021, у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.05.2008 № 440, на ОСОБА_3 зареєстровані Державні акти на право приватної власності на землю ЯЕ №566147 від 28.12.2011, ЯЕ №566148 від 28.12.2011, ЯЕ №566149 від 28.12.2011 та ЯЕ №566150 від 28.12.2011. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.19/.

Згідно копії архівного примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №566147 від 28.12.20011, ОСОБА_3 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради площею 1,3702 га /а.с.20/.

Згідно копії архівного примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №566148 від 28.12.2011, ОСОБА_3 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради площею 0,2464 га /а.с.22/.

Згідно копії архівного примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №566149 від 28.12.2011, ОСОБА_3 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради площею 0,0555 га /а.с.24/.

Згідно копії архівного примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №566150 від 28.12.2011, ОСОБА_3 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради площею 0,3376 га /а.с.26/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.09.2019, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорний Острів Жидачівського району у віці 97 років померла ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №352 /а.с.14/.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №406 від 05.11.2021, ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 25.09.2019. В Чорноострівській сільській раді від гр. ОСОБА_3 посвідчувався заповіт в користь ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі №51 від 06.08.1991.До дня і на день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 , який доглядав її під час хвороби, займався похороном та обробляє земельні ділянки /а.с.15/.

Згідно заповіту від 06.08.1991, посвідченого у Чорноострівській сільській раді, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно ОСОБА_1 /а.с.16/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №66945996 від 22.10.2021, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася /а.с.18/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 16.01.1961 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області, а його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 /а.с.13/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №107/02-31 від 02.10.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. /а.с.28/.

Норми чинного законодавства та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також факт належності ОСОБА_3 заповіту складеного 06.08.1991 та посвідченого у виконкомі Чорноострівської сільської ради за № 51 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу та постійного проживання на момент смерті спадкодавця має для позивача юридичне значення, оскільки дає йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку).

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропуску терміну для прийняття спадщини, а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Чорний Острів в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт його постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту від 06.08.1991, посвідченого у виконкомі Чорноострівської сільської ради за № 51 від імені «Сапіга Анна Йосипівна».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 :

право власності на земельну ділянку площею 1,3702 га, кадастровий номер :04:000:0065, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566147 від 28.12.2011;

право власності на земельну ділянку площею 0.2464 га, кадастровий номер :03:000:0592 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566148 від 28.12.2011;

право власності на земельну ділянку площею 0,0555 га, кадастровий номер :04:000:0722, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566149 від 28.12.2011;

право власності на земельну ділянку площею 0,3376 га, кадастровий номер :04:000:0281, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 566150 від 28.12.2011.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2022.

Суддя Р.Г. Равлінко