Справа № 579/1520/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради Сумської області про визнання права на завершення процедури приватизації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Бистрицької сільської ради Сумської області № 28 від 27 жовтня 1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_2 серед іншого було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку розміром 0,4144 га.

Після смерті ОСОБА_2 вона прийняла спадщину та частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки 0,2500 га, 0,1023 га , 0,0833 га.

Вона звернулась до приватного нотаріуса Часової Г.М. Кролевецького районного нотаріального округу Сумської області з питанням про отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. 24 вересня 2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

ОСОБА_2 за життя не закінчила процедуру приватизації земельної ділянки розміром 0,4144 га. Станом на сьогоднішній день вона не може в установленому законом порядку завершити процедуру приватизації земельної ділянки та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Посилаючись на викладене, просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки розміром 0,4144 га., яка розташована на території Кролевецької міської ради Сумської області за адресою: с. Срібровщина Конотопського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.129).

Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про проведення судового засідання та розгляду справи за відсутності його представника (а.с. 127-128).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кролевець Сумської області, актовий запис № 78 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (а.с.15, 16, 17). Таким чином, ОСОБА_1 , прийняла спадщину, що встановлено рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 22 січня 2018року (а.с.9-11).

Рішенням виконавчого комітету Бистрицької сільської ради від 27 жовтня 1993 року № 28 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки ОСОБА_2 за адресою с. Срібровщина площею 0,85 га., з них 0,25 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,60 для особистого підсобного господарства (а.с.18).

ОСОБА_2 за життя отримала державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га, 0,1023 га , 0,0833 га.(а.с.118-120)

Враховуючи зміст рішення виконавчого комітету Бистрицької сільської ради від 27 жовтня 1993 року № 280 (а.с.18) та державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с.118-120), спадкодавець не отримала державний акт на земельну ділянку 0,4144 га. 0,85 га. - ( 0,2500 га + 0,1023 га +0,0833 га.)

Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,2500 га, 0,1023 га , 0,0833 га. (а.с. 15-17).

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,4144 га. не може у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на дану ділянку, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу Часової Г.М. від 24 вересня 2019 року (а.с.19).

ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила надати дозвіл на завершення процедури приватизації спірної земельної ділянки (а.с.44-45).

Кролевецькою міською радою Сумської області позивачеві фактично відмовлено як спадкоємцю у завершенні процедури приватизації (а.с.20,21).

Судом встановлено, що права позивача порушено.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідач не оспорює, що земельна ділянка площею 0,4144 га. в с. Срібровщина є комунальною власністю та відноситься до земель особистого селянського господарства.

Посилання відповідача на те, що земельна ділянка приватизова, спростовується постановою приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу Часової Г.М. від 24.09.19 року (а.с.19) .

За життя ОСОБА_2 не встигла закінчити процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки та отримати правовстановлюючий документ на неї.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України), що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі № 623/633/17 від 21 березня 2018 року.

Крім того, згідно з пунктом 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року N24-753/0/4-13 передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зіст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Позивачка прийняла спадщину після ОСОБА_2 , однак нотаріусом їй фактично було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,4144 га в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`та Витягу з Державного земельного кадастру.

За змістом ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не набула права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,4144 га, яка розташована на території за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328,392,1223,1261,1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Кролевецької міської ради Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, м.Кролевець, пл. Миру, 1, , про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,4144 га, яка розташована на території Кролевецької міської ради Сумської області за адресою АДРЕСА_1 та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 17 червня 2022 року.

Суддя О. В. Моргун