РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/499/22

Провадження №2/568/257/22

21 червня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області:

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в Радивилівський районний суд Рівненської області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки.

В обґрунтування позову зазначає, що з 06.12.14 р. перебуває у зареєстрованому шлюбу із відповідачем. У шлюбі народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, бажає розірвати шлюб, оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, різні погляди на життя.

Крім того, зазначає, що відповідач не приймає участь в вихованні та матеріальному забезпеченні дочки. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 2618 грн.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 02.06.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити позов.

Крім того, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2618 грн. щомісяця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

06.12.14 р. між сторонами зареєстровано шлюб Шевченківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №668.

В шлюбі народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.15 р.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 13.07.21 р. у справі № 568/563/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: психологічне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 .

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність.

При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.

Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст.ст.104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, сторони не бажають примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує наступне.

Як вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.15 р., ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки Радивилівської міської ради № 122/01.07-15 від 09.06.22 р., ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 із своєю дочкою ОСОБА_3 , яка знаходиться на повному її утриманні.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень.

Суд враховує, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2618 грн. щомісяця визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 2618 гривень, щомісячно.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся в суд з даним позовом 24.05.22 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. № 1857/22 від 24.05.22 р.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Шевченківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №668.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2618 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 24.05.22 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 992,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави 992 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення виготовлений 21.06.22 р.

Суддя А.О. Сільман