Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
справа № 461/6934/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року змінив, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2022 року в справі № 910/6939/20 (провадження № 12-45гс21) зроблено висновок, що:
«протокол торгів, підписання якого має місце за результатами їх проведення, є за своєю правовою природою попереднім договором, за яким у сторін виникає обов`язок укласти відповідний договір купівлі-продажу у встановлений Положенням № 388 строк, і невиконання якого має наслідки для кожної зі сторін.
Для переможця торгів сплата вартості лота у встановлений строк є тією умовою, яка має бути виконана до підписання договору купівлі-продажу, оскільки її невиконання має наслідком втрату ним гарантійного внеску.
Натомість ухилення (невиконання обов`язку) банку від укладення основного договору купівлі-продажу з переможцем торгів за виконання тим обов`язку щодо сплати повної вартості лота та вчинення дій, що свідчать про зацікавленість в укладенні такого договору, має наслідком право переможця торгів вимагати укладення такого договору».
Не можу погодитися із висновком, зробленим в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2022 року в справі № 910/6939/20 (провадження № 12-45гс21), з таких мотивів.
1. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пунктом 6 статті 3 ЦК України).
1.1. Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
1.3. З урахуванням принципу розумності, очевидно, що здійснення правової кваліфікації тієї чи іншої конструкції має бути розумним, і охоплює собою, як мінімум відсутність суперечностей щодо кваліфікації здійсненої раніше. З позиції людини розумної досить складно пояснити вади в кваліфікації, особливо якщо нова кваліфікація явно суперечить попередній і досить серйозно змінює (може змінити) практику застосування певної конструкції.
2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
2.1. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) вказано, що:
«42. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів.
43. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
44. Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
47. За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.
51. Отже, в разі порушення покупцем (попереднім переможцем електронних торгів) зобов`язання зі сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу організатор вчиняє правочин щодо односторонньої відмови від цього договору у повному обсязі (частина третя статті 651 ЦК України) і одночасно укладає новий договір купівлі-продажу шляхом акцепту пропозиції нового переможця електронних торгів (за ціною, що є меншою за ціну, встановлену попереднім договором купівлі-продажу).
2.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що:
«38. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17).
39. Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
40. За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Велика Палата Верховного Суду вважає, що підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке оспорює позивач».
3. Загальний порядок укладення договорів, як і регулювання кожної із його стадій, відбувається в статтях 638-646 ЦК України.
3.1. Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором (частина перша статті 635 ЦК України).
3.2. Загальний порядок укладення договору розрахований, більшою мірою, на його застосування для взаємоузгоджених договорів. При нетиповому порядку укладення договору, внаслідок тієї чи іншої специфіки, відбувається зміна загального порядку укладення договору.
3.3. Порядок укладення договору відрізняється, зокрема, залежно від того:
(а) чи існує обов`язок певного суб`єкта на переддоговірному етапі укладення договору. Такий обов`язок може бути встановлений для майбутніх контрагентів на підставі попереднього договору (стаття 635 ЦК України), для однієї з майбутніх сторін (двох сторін) на основі норм ЦК України (статті 633) або ж іншого закону (наприклад, пункт 1 частини другої статті 7, пункт 1 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»);
(б) який спосіб визначення умов договору. Зазвичай, при укладенні договору всі сторони майбутнього договору беруть участь у формуванні його умов, але можливо і досить своєрідне узгодження умов договору. Це може відбуватися, зокрема, при укладенні договору: приєднання; на основі типового або примірного договору. Публічні торги (аукціон) спрямовані, зокрема, на те, щоб визначити за майно найкращу ціну. І по суті, при проведенні торгів, саме учасник торгів, який пропонує за майно найвищу ціну, визначає таку умову договору купівлі-продажу.
3.4. Кваліфікація протоколу торгів як попереднього договору не враховує:
те, що попередній договір по своїй суті є організаційним, спрямований на те, щоб урегулювати переддоговірний етап відносин майбутніх контрагентів основного договору, та встановити для них обов`язок по укладенню основного договору. Натомість кваліфікація протоколу торгів як попереднього договору «поєднує не поєднане», оскільки застосовується порядок який характерний для переддоговірного етапу (попередній договір) та нівелюється те, що при проведенні торгів, саме учасник торгів, який пропонує за майно найвищу ціну, визначає таку умову договору купівлі-продажу. Внаслідок чого «розмивається» власне розуміння торгів як способу укладення договору. Окрім цього така кваліфікація протоколу торгів як попереднього договору позначається на застосуванні інших правових конструкцій (зокрема, підстав недійсності торгів та підстав недійсності протоколу торгів);
попередню практику Великої Палати, висловлену в постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) та від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19). При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2022 року в справі № 910/6939/20 (провадження № 12-45гс21) не відступлено від попередніх висновків в постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) та від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).
5. Тому колегії суддів необхідно було постановити ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків, зроблених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2022 року в справі № 910/6939/20 (провадження № 12-45гс21).
Суддя В. І. Крат