Справа № 700/118/22
Провадження № 2/700/109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді: Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Кравець І.О.,

представника позивача адвоката: Оржеховської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області цивільну справу № 700/118/22, провадження № 2/700/109/22 за позовною заявою ОСОБА_1 (код РКПП НОМЕР_1 ) до Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради (), про визнання неправомірним відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради про визнання неправомірним відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 13.01.2003 року працює у Комунальному опорному закладі «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради на посаді вчителя фізичної культури. Паралельно з цим, є головою профспілкового комітету учбового закладу. Згідно висновком закладу охорони здоров`я, який провів медичний огляд від 28.10.2021 року для виконання обов`язків вчителя протипоказань у позивача не має.

03.11.2021 року позивачу було вручено повідомлення за підписом директора КОЗ «Бужанська НВК» Л.І. Німець про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID -19. В повідомленні йдеться про те, що з 08.11.2021 року на період дії карантину щеплення від COVID -19 обов`язкове для працівників освіти. З посиланням на наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 просили до 05.11.2021 року надати позивачем документ, яки підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID -19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних показань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Попередили, що у випадку ненадання цих документів, 08.11.2021 року позивача буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, на підставі ст.46 КЗпП та ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Відповідачем 08.11.2021 року виданий наказ №78-к/тр, яким позивача вчителя фізичної культури КОЗ «Бужанська НВК» 3 08.11.2021 року відсторонено від роботи на час відсутності щеплення від COVID -19, без збереження заробітної плати. Підставою для видання наказу вказане повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID -19 від 02.11.2021 року.

Наказом від 25.11.2021 №107 к/тр, у зв`язку з проходженням щеплення від COVID -19 з відповідним підтвердженням внутрішнім сертифікатом, позивача допущено до роботи з 26.11.2021 року Всього, період позивача відсторонення від роботи склав 17 календарних днів, з яких 14 днів робочі.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернулася до суду та просить визнати дії адміністрації відповідача в особі директора Л.Німець щодо відсторонення позивача від роботи шляхом видання наказу від 08.11.2021 №78-к/тр незаконними, такими, що порушують трудові права, а час протягом якого позивач був відсторонений від виконання своєї роботи- вимушеним прогулом, за період якого відповідачем має бути виплачений на користь позивача середній заробіток у зв`язку з порушенням його трудових прав.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою у якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 13.01.2003 року працює у Комунальному опорному закладі «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради на посаді вчителя фізичної культури. Паралельно з цим, є головою профспілкового комітету учбового закладу.

З копії повідомлення Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 № 137 від 02.11.2021 року вбачається, що 03 листопада 2021 року позивача повідомлено, що з 08 листопада 2021 р. на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 обов`язкове для працівників закладу. Вказано, що на підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 р. № 2153 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 просять до 05 листопада 2021 р. надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19. Зазначено, що також позивач можете надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 р. № 595. Зазначено, що якщо до 05 листопада 2021 р. позивач не надасть одного із зазначених документів, 08 листопада 2021 р. його відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-ІІІ. Інформовано також, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для призначення пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме за позивача страховий внесок. Період відсторонення без збереження зарплати не увійде й до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст. 9 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР).

З копії наказу Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради №78-к/тр від 08 листопада 2021 року вбачається, що позивача відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

З довідки про отримані доходи № 59 від 31.05.2022 року, виданої Центром фінансового господарського та навчального забезпечення закладів освіти Бужанської сільської ради, вбачається, що середній заробіток позивача за місяці, що передують відстороненню від роботи вересня-жовтня 2021 року складає 34158,58 грн.

Статтею 46 Кодексу законів про працю України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III встановлено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1-2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Підпунктами 1-2 пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 (в редакції, чинній на 08 листопада 2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій покладено забезпечення: 1) контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

За Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019).

Підставою для відсторонення позивача від виконання роботи у оскаржуваному наказі вказане повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 01.11.2021 № 103, оскаржуваний наказ винесений директором закладу, керуючись статтею 46 Кодексу законів про працю України, статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», пунктом 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, що вбачається із самого наказу.

Порядок відмови від здійснення обов`язкових профілактичних щеплень визначений у частині 6 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», в якій вказано, що якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються.

Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що роботодавцем при відстороненні позивача від роботи у зв`язку із відсутністю у нього щеплення проти COVID-19 дотримано вимог ч.6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акту, складеного у присутності свідків, в разі відмови дати таке підтвердження, а також вимог ч.2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо недопуску позивача до роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби.

Натомість, відповідач виніс оскаржуваний наказ про відсторонення на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, яке саме по собі не створює жодних юридичних наслідків та не засвідчує юридичного факту відмови чи ухилення позивача від обов`язкового профілактичного щеплення, а також факту ненадання ним медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я.

Посадові особи державної санітарно-епідеміологічної служби зобов`язані вносити подання про усунення працівників від роботи у визначений законодавством спосіб.

Відповідно до вказаного, за відсутності в роботодавця належним чином оформленого подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби, відсторонення ним від роботи працівника, який працює за професією, на виробництві або в організації, які входять до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, лише у зв`язку з відмовою від надання документів щодо щеплення від COVID-19, є незаконним.

Враховуючи викладене, винесення відповідачем оскаржуваного наказу лише на підставі повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, є порушенням вимог частин другої та шостої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини 2 статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», відсторонивши позивача від роботи з порушенням вимог законодавства, відповідач порушив законне право позивача на працю.

Крім цього, статтею першою Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особливо небезпечними інфекційними хворобами визнається інфекційні хвороби (у тому числі карантинні: чума, холера, жовта гарячка), що характеризуються важкими та (або) стійкими розладами здоров`я у значної кількості хворих, високим рівнем смертності, швидким поширенням цих хвороб серед населення.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 №133 згідно зі статтею 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» затверджено Перелік особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, яким до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено COVID-19.

Не зважаючи на це, Календар щеплень, тобто єдиний нормативно-правовий акт, яким встановлюються перелік обов`язкових профілактичних щеплень, не містить порядку проведення щеплення від COVID-19 та взагалі не визначає його ані як обов`язкове, ані як рекомендоване.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики», затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

При цьому, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, оскільки цим наказом було лише затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, який містить посилання, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади. Установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів. Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №3.

Таким чином, обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 для працівників певних професій, виробництв та організацій, не встановлена, ним лише затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Тобто, з прийняттям наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 перелік обов`язкових профілактичних щеплень не змінився, разом з цим, обов`язковими є лише профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням вимог законодавства, позовну вимогу про визнання незаконними дії Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради №78-к/тр від 08 листопада 2021 року щодо відсторонення ОСОБА_1 від роботи потрібно задовольнити.

Щодо позовної вимоги стягнути з Комунальному опорному закладі «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради ступенів на користь позивача середній заробіток у сумі 9165,52 грн за час відсторонення до дня фактичного допуску до виконання посадових обов`язків судом встановлено наступне.

Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 № 13 зазначено, що якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу.

Згідно п. 2 вказаної постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 вказаної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що позивач за період вересня-жовтня 2021 року отримав доходи на суму 34158,58 грн., що підтверджується довідкою про отримані доходи № 59 від 31.05.2022 року, виданою Центром фінансового господарського та навчального забезпечення закладів освіти Бужанської сільської ради.

Середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи перед відстороненням з врахуванням математичних правил заокруглення сум становить 767,13 грн. (з розрахунку 32219,28 поділити на 42 відпрацьованих днів за вересень 2021 року та жовтень 2021 року).

Таким чином, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу з врахуванням математичних правил заокруглення сум становить 767 (сімсот шістдесят сім) гривень 13 копійок (з розрахунку 767,13 грн. помножити на 14 днів, які позивач повинен був би відпрацювати, якби не був відстороненим від роботи).

За таких обставин позовну вимогу стягнути з Комунальному опорному закладі «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради на користь позивача середній заробіток за час відсторонення до дня фактичного допуску до виконання посадових обов`язків потрібно задовольнити частково у сумі 8538,16 грн.

Враховуючи викладене вище, позов до Комунальному опорному закладі «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради, про визнання неправомірним відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу потрібно задовольнити частково.

Також згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача потрібно стягнути суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову в розмірі 1914,40 грн.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради (), щодо відсторонення ОСОБА_1 (код РКПП НОМЕР_1 ) від роботи на підставі наказу від 08 листопада 2021 року № 78-к/тр «Про відсторонення від роботи ОСОБА_3 ».

Стягнути з Комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради () на користь ОСОБА_1 (код РКПП НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за час відсторонення від посади в розмірі 8 538 (вісім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 16 коп. та 1914 (одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2022 року.

Суддя С. Д. Пічкур