Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2022 Справа №607/23689/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача в його користь 2% пені (неустойки) за кожен день прострочення виконання зобов`язання, на залишок суми боргу (24 820 доларів США), як передбачено умовами розписки від 01.02.2021 року, за період із 30.03.2021 року по 24.03.2022 року, в сумі 178 207 доларів США, а також 11 350 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, 01 лютого 2021 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у ОСОБА_2 27 000,00 доларів США, які зобов`язувався повернути у строк до 01 березня 2021 року, про що надав письмову розписку. Однією із умов договору, у разі невиконання грошових зобов`язань, є виплата 3% річних та 2% від суми боргу за кожен день прострочення. Однак, ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором позики не виконав, позичених коштів не повернув. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 24 820 доларів США неповернутого основного боргу за договором позики та 9 928 доларів США 2% від суми боргу за кожен день прострочення, а також 17 064,73 грн. судового збору. Пеню (неустойку) зазначеним судовим рішенням стягнуто за період із 02 березня по 29 березня 2021 року. На даний час боржник рішення суду не виконав. що змусило стягувача звернутись до суду з позовом про стягнення 2% пені (неустойки) від суми залишку основного боргу 24 820 доларів США за кожен день прострочення за період, із 30.03.2021 року по 24.03.2022 року, яка складає 178 207 доларів США. та яку позивач просить стягнути з відповідача в його користь.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позов не подавав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2022 року у даній справі відкрито провадження та вирішено провести її розгляд за правилами загального провадження.

29.03.2022 року у даній справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

01 лютого 2021 року ОСОБА_2 надав у позику ОСОБА_3 27 000 (двадцять сім тисяч) доларів США, про що останнім була написана розписка. Також, у складеній ним розписці зазначив, що у випадку неповернення позиченої суми до вказаної дати, сума боргу, з урахуванням інфляції та 3% річних, збільшується на 2% в день на залишок.

Вказані кошти ОСОБА_3 зобов`язувався повернути в строк до 01 березня 2021 року.

До обумовленої між сторонами дати, ОСОБА_3 боргу за договором позики не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року, стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 суму неповернутого основного боргу в розмірі 20 500 доларів США, три проценти річних у розмірі 198,49 долари США, 5 788 грн. 93 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд пропорційно до задоволених позовних вимог. У решті вимог, відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 24 820 доларів США неповернутого основного боргу за договором позики та 9 928 доларів США 2% від суми боргу за кожен день прострочення, а також 17 064,73 грн. судового збору.

Як вбачається із постанови Тернопільського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року, сторонами узгоджено, що « …визначеною ними в розписці неустойкою 2% в день на залишок боргу фактично охоплюється, як залишок неповернутого боргу, так і сума інфляційних втрат та 3% річних, а тому останні не підлягають до стягнення окремо, про що було визнано та не заперечено у судовому засіданні апеляційного суду представником позивача…». Також визначено, що розмір неустойки за 20 днів прострочення на момент пред`явлення вимог позивачем, тобто на 30.03.2021 року склав 9 928 доларів США.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України,зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

В силу вимог ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1,2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що основний борг відповідача за договором позики від 01.02.2021 року та який стягнуто зазначеним судовим рішенням Тернопільського апеляційного суду із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 складає 24 820 доларів США. Відповідач на даний час зазначений борг не повернув, у тому числі нараховану пеню.

У своїх позовних вимогах та поданих розрахунках, із врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути із відповідача суму неустойки (пені) передбачену договором позики від 01.02.2021 року у розмірі 2 відсотків за кожен день прострочення, що передбачено договором позики, на залишок заборгованості за період з 30.03.2021 року по 24.03.2022 року, який складає 178 207 доларів США.

Із поданим позивачем розрахунком пені за вказаний період суд погоджується. Проте вважає, що зазначений розмір пені, який просить стягнути позивач значно перевищує розмір збитків, тобто суму неповернутого боргу, а саме у 7,17 разів, відтак, з урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає, що слід зменшити суму нарахованої пені, яку просить стягнути позивача до 24 820 доларів США. При цьому, суд зазначає, що такий розмір нарахованої пені буде відповідати сумі заподіяних збитків позивачу та характеру боргового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами доказами, вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за договором позики слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача у користь позивача суму нарахованої пені (неустойки) за договором позики від 01 лютого 2021 року у розмірі 24 820 долари США за період з 30.03.2021 року по 24.03.2022 року, а також 11 350 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1051 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 суму нарахованої пені (неустойки) за договором позики від 01 лютого 2021 року у розмірі 24 820 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять) долари США, а також 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень) грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

У решті позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 10 червня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан