РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Структурної одиниці «Жмеринські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» про порушення права споживача електричної енергії та визнання нікчемними умов укладеного публічного договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Структурної одиниці «Жмеринські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», в якому просив: 1. Визнати відсутність доказів надсилання споживачу заяви-приєднання згідно вимог ч. 12 п. 12.2 укладеного договору; 2. Визнати невиконання відповідачем правил укладення договору; 3. Визнати нікчемними умови укладеного договору від 01.01.2019.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначив, що 01.01.2019 між сторонами укладено публічний договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. В пункті 1 загальних положень цього договору зазначені правила, на яких укладається договір, які є обов`язковими до виконання. Відповідач протягом 2-х років відмовляється надавати споживачу заяву-приєднання, чим порушує вимоги договору, постанову НКРЕКП №312.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. А також вказав, що судові рішення у справах №130/2553/19, №130/2725/21, №130/2166/21, №130/2167/21, №130/708/21, де сторонами були ОСОБА_1 , Структурна одиниця «Жмеринські електричні мережі», АТ «Вінницяобленерго», АТ «Вінницяобленерго» (в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі»), ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» стосуються іншого предмету позову.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

26.10.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яку суд до уваги не бере, оскільки відсутнє підтвердження про направлення його копії позивачу. У відзиві відповідач просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Після вступного слова, позивач також заявив клопотання про подальший розгляд справи у його відсутність.

Суд у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Мотив суду. Норми права, які застосовані судом.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 р. 1 Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії АТ «Вінницяобленерго», цей правочин є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (а.с.2).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як визначено у частині 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини які виникли між сторонами, пов`язані з постачанням та розподілом електричної енергії регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 14 та 15 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема: - про постачання електричної енергії споживачу; - про надання послуг з розподілу, постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

У розумінні вказаного вище Закону, універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону).

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (ч.4 ст.46 Закону).

Відповідно до п. 2 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 01.01.2019 між сторонами укладено Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом приєднання до умов згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до даного Договору (ч.1). Договором передбачено, що заява-приєднання оформляється письмово в паперовій формі, направляється споживачу та підписується обома сторонами. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вимог Договору та Постанови НКРЕКП дана заява-приєднання йому не направлялась, тому вважає, що цей договір є нікчемним.

Суд категорично не погоджується з такою позицією позивача через таке.

Згідно з п.4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (в редакції на час виникнення правовідносин) оператори систем розподілу (далі - ОСР) зобов`язані укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Згідно з п. 2.1.6. постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, в редакції на час виникнення правовідносин, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Отже, фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 14.12.2020 в справі №130/2553/19, яке набуло законної сили 09.03.2021, встановлено, що з 01.01.2019 АТ «Вінницяобленерго» надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу електричної енергії, а ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» з 01.01.2019 постачало ОСОБА_1 електричну енергію, на умовах та у спосіб визначений чинним законодавством України. ОСОБА_1 , як споживач, приєднався до умов договору постачання універсальних послуг шляхом вчинення дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, фактично споживаючи електричну енергію та частково сплативши 04.03.2019, 01.04.2019, 03.06.2019, 04.07.2019, 14.08.2019, 18.10.2019, 15.11.2019 рахунки за надані йому відповідні послуги

Також, рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 08.12.2020 в справі № 130/893/20, яке набуло законної сили 03.03.2021, встановлено фактичне споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів електричної енергії з 01.01.2019 та наявність відкритого на його ім`я особового рахунку (п.3.2.13 Правил), що свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що був розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання, оплати електричної енергії, відкриття особового рахунку (п.3.2.13 Правил).

Відповідно до положення частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору), було вчинення споживачем дій, які свідчили про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема сплата рахунків оператора системи розподілу та документально підтверджене споживання електричної енергії.

Також судом встановлено, що позивач не повідомляв відповідача письмовою заявою про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт, що передбачено у разі незгоди споживача приєднуватися до умов відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, з огляду на досліджені у судовому засіданні докази, суд не знаходить підстав, передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України для визнання недійсності правочину - Договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачу, укладеного сторонами 01.01.2019.

Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання невиконання відповідачем правил укладення договору від 01.01.2019 та визнати нікчемними умов цього договору.

При цьому суд звертає увагу позивача на таке, Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнений при подачі позову від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Структурна одиниця «Жмеринські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» (місцезнаходження: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Асмолова, 10, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 17.06.2022