справа № 274/5885/21
провадження № 2/0274/432/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.06.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В с т а н о в и в :

14.09.2021 року позивачка, в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія Управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Просить визнати виконавчий напис вчинений 27.06.2021 року за номером 241901 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості в розмірі 32426,27 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення, оскільки заборгованість перед стягувачем не є безспірною, письмову вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору позивачка не отримувала.

Ухвалою судді від 16.09.2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження ( а.с.270-28).

Ухвалою суду від 03.02.2022 року справу призначено до розгляду по суті( а.с. 89).

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомлено.

21.10.2021 на адресу суду від директора ТОВ " Фінансова компанія управління активами" С.К. Велікданова надійшла заява про визнання позовних вимог, відповідно до якої зазначає, що ТОВ визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню, однак вважають, що вимогу позивачки про стягнення судових витрат в сумі 2500 грн. за правову допомогу слід залишити без задоволення, оскільки спір вирішено мирним шляхом ( а.с. 33).

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, за останньою відомою суду юридичною адресою. Конверт на адресу суду повернувся з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Суд встановив, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. 27 червня 2021 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 241901 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за Кредитним договором № 3732368 від 27.10.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за період з 20 червня 2021 року до 27 червня 2021 року в розмірі 32426,27,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 8455,23,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 23946,04 грн, а також про стягнення плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 25,00 грн ( а.с. 11).

Державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) Дишкант А.А. 19 серпня 2021 року відкрила виконавче провадження ВП № 66577022 за вищезазначеним виконавчим написом нотаріуса ( а.с. 12).

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Під час розгляду справи суд встановив, що підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором № 3732368 від 27 жовтня 2020 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 20 червня 2021 року до 26 червня 2021 року.

Однак, відповідач не надав доказів того, що він подав нотаріусу необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки зокрема вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Доказів того, що позивачка отримала вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача, останній суду також не надав. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Відомості про отримання позивачкою відповідного повідомлення в матеріали справи також відсутні.

Згідно із частиною 1статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною.

Суд дійшов висновку, що стягувач, на користь якого вчинено виконавчий напис, порушив права позивачки, оскільки при вчиненні виконавчого напису не були дотримані вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивачки підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд встановив, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням положень частини 1 статті 142 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на корить позивачки 681,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, повернути позивачу з державного бюджету 681,00 грн судового збору.

При вирішенні заяви позивачки про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представництво інтересів позивачки у даному провадженні здійснював адвокат Гуменюк О.В. М. на підставі Договору про надання правової допомоги від 13.09.2021 року.

Згідно з договором про надання правової допомоги, адвокат Гуменюк О.В. надає правову допомогу клієнту ОСОБА_1 щодо складання процесуальних документів та представництва інтересів в суді, сторони договору узгодили розмір гонорару 2 500,00 грн.

На підтвердження виконання робіт та надання послуг адвокатом, та сплати позивачкою витрат на правничу допомогу до позовної заяви додані: розрахунок (наданих послуг) від 13 вересня 2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордера від 13 вересня 2021 року.

Суд, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, категорії справи, обсягів виконаної роботи, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81,89,211,247,258,263-265, 354 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 241901, вчинений 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Стельмаха, 9 А, кв.203) заборгованості в сумі 32426,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» на користь ОСОБА_1 681,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету: 454,00 грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №78225 від 14.09.2021 року; 227,00 грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №78269 від 14.09. 2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» на користь ОСОБА_1 2500,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко