Справа № 464/6232/21
пр.№ 2/464/517/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6232/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить:

збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 січня 2014 року у справі № 464/12334/13-ц та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття;

стягнути з відповідача на користь позивача пеню по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 56 938 грн.

Покликається на необхідність належного утримання дитини та невиконання відповідачем своїх аліментних зобов`язань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків такої.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили) з одночасним витребуванням у позивача доказів вжиття виконавцем до відповідача (/боржника) заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

Додатково відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відзив на позов відповідачем не подано та клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

З урахуванням наведеного судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, а тому з метою дотримання прав позивача на доступ до суду та балансу інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляду справи суд вважає можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішенням Сихівським районного суду м.Львова від 16 січня 2014 року у справі № 464/12334/13-ц з відповідача на користь позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 05 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28 грудня 2020 року у справі № 464/3911/20 відповідача позбавлено батьківських прав відносно його доньки, встановлено, що остання проживає разом з матір`ю - позивачем по справі.

У ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена норма свідчить, що законом передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Указані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, одержувача аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Так, звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України, у підтвердження визначених ч.1 ст.192 СК України обставин: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Доводи позову щодо інфляційних процесів у державі, вік відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців не є правовими підставами для збільшення розміру аліментів. Єдине посвідчення дитини з інвалідністю до 18 років, за відсутності інших доказів, не зумовлює безумовну необхідність збільшення аліментів.

З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках до суду не зверталась. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, тільки сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. Неподання відзиву відповідачем не звільняє позивача від тягару доказування та розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Також зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIIIчастину першуст.71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Позиція щодо застосування даної норми права викладена у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, від 04 березня 2010 року у справі № 682/3112/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 601/858/19. У ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне.

Рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів у порядку ст.273 ЦПК України набрало законної сили, виконавчий лист з примусового виконання такого рішення перебуває на виконанні Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Указане судове рішення є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Наведене передбачено ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Порядок стягнення аліментів врегульовано ст.71 Законом України «Про виконавче провадження», на виконання якого державним виконавцем у виконавчому провадженні надано розрахунок заборгованості по аліментах, який станом на 27 липня 2021 року становить 56 938,18 грн. Відповідачем такий розрахунок не заперечено та відомості щодо наявності спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів відсутні.

Позивачем заявлено позов з підстав ст.196 СК України, ч.1 якої передбачено наступне.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч.2 ст.196 СК України).

У наданих суду доказах відсутні відомості про те, що заборгованість виникла не з вини відповідача, а крім того відсутні підстави, передбачені СК України, щодо зменшення розміру неустойки, а тому правових підстав для його звільнення від сплати неустойки (пені) чи зменшення її розміру немає.

Згідно із розрахунком позивача, який відповідачем не оспорено, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахуванням обмежень (100 % заборгованості за аліментами) складає 56 938 грн.

Водночас, заявляючи вимоги про стягнення суми неустойки (пені), позивачем не ураховано наведені законодавчі приписи щодо зменшення розміру неустойки (пені) на розмір штрафу, накладеного державним виконавцем згідно з постановою від 06 вересня 2021 року на відповідача у розмірі 28 625,34 грн з підстав, що у боржника (відповідача) наявна заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої перевищує суму платежів за три роки ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Підсумовуючи наведене, розмір неустойки (пені) становить 28 312,66 грн (56 938 грн 28 625,34 грн), адже штраф нараховано із заборгованості зі сплати аліментів за період, за який позивач просить стягнути пеню.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про стягнення з відповідача 28 312,66 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю позовних вимог. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами сімейного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ч.8 ст.7 СК України). Суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідача (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Судові витрати

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 908,00 грн судового збору (в розмірі на день пред`явлення позову).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 312,66 грн грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відмовити у задоволенні вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення 28 625,34 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 04 лютого 2022 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО