Справа № 309/16/20
Провадження № 2/309/625/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Томищ Б.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа без самостійних вимог: Хустський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа без самостійних вимог: Хустський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за № 9568 та викладений на спеціальному бланку серії НМЕ №840161 про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Стягувача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 318296,02 (триста вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 02 копійок;

- визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» при зверненні до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича та поданні йому заяви про вчинення ним виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року у сумі 318296,02 гривень та інших офіційних документів Банку, на підставі яких приватним нотаріусом Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 9568 від 04 жовтня 2017 року та визнати протиправними дії приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича при вчиненні ним виконавчого напису № 9568 від 04 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року у сумі 318296,02 гривень;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 всі понесені нею по даній цивільній справі судові витрати.

Позов обґрунтовує тим, що 31 січня 2018 року вона отримала поштою від Хустського РВ ДВС постанову старшого державного виконавця Хустського РВ ДВС Якоба Ю.В. від 29 січня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 55477585 по примусовому виконанню виконавчого напису № 9568, виданого 04 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з неї, як з боржника, на користь стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» 318296,02 гривень.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року була винесена виконавцем на підставі заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Дубініна Р.В. від 13.12.2017 року. До цієї заяви Банком було додано виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року, копію довіреності представника Банку та копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року.

Відповідно до вищевказаного виконавчого напису з неї на користь Банку підлягають стягненню грошові кошти за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 316496,02 гривень та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.

Строк, за який проводиться стягнення становить десять років десять місяців, а саме: з 14 вересня 2006 року по 13 липня 2017 року.

Вона заперечує проти виконавчого напису приватного нотаріуса Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року та вважає його незаконним, безпідставним, таким, що вчинений із грубим порушенням вимог діючого законодавства та не підлягає виконанню.

Крім того вона важає дії стягувача відповідача АТ КБ «ПриватБанк» при його зверненні до приватного нотаріуса із заявою про вчинення ним даного виконавчого напису незаконними та протиправними, оскільки Банком надано приватному нотаріусу Завалієву А.А. неправдиву інформацію та надано відомості, які не відповідають дійсності.

Відповідач приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис не на оригіналі кредитного договору, а на окремому бланку, не долучивши до нього оригіналу кредитного договору або належним чином завіреної копії. Оригінал кредитного договору приватному нотаріусу не надавався взагалі. Вважає, що кредитний договір № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року між нею та банком не укладався, оскільки вона при отриманні кредиту підписувала з банком кредитно-заставний договір № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, який вона повністю виконала. Крім того, у позові зазначає, що приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив оспорюваний нею виконавчий напис, не отримавши від стягувача докази безспірності її заборгованості та не пересвідчився у наявності в неї непогашеної заборгованості перед банком, а також відсутності спору між нею та банком, чим порушив вимоги діючого законодавства. Приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, вийшовши за межі можливо допустимого строку стягнення за виконавчим написом вказавши строк, за який проводиться стягнення з 14 вересня 2006 року по 13 липня 2017 року, хоча згідно документів, наданих стягувачем приватному нотаріусу, вбачається, що вона здійснювала погашення кредиту, а отже ця обставина свідчить про не безспірність її заборгованості перед банком. Крім того відповідач приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис від 04 жовтня 2017 року з порушенням встановленого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності щодо основної заборгованості, а також порушив встановлений ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності тривалістю в один рік в частині стягнення з неї заборгованості по пені. Також позивачка вважає, що доказом існування між нею та банком цивільно-правового спору є неодноразове звернення банку до суду про стягнення з неї заборгованості за вказаним кредитно-заставним (кредитним) договором та відповідні рішення судів з приводу їх спору, звернення банку до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.А. із заявою про вчинення виконавчого напису у зв`язку з невиконанням нібито нею зобов`язань за тим же кредитно-заставним договором MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року. Виконавчий напис приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.А. від 19 серпня 2015 року також є предметом оскарження у суді за її позовом.

Враховуючи вищенаведене обґрунтування позову, вона вважає, що оскаржуваний нею виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, а дії банку з приводу звернення до приватного нотаріуса про вчинення ним виконавчого напису є неправомірними.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовний вимоги підтримала, у своїх пояснення посилалася на письмове обґрунтування позову, просила суд її позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року визнано обов`язковою явку в судове засідання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» та відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Про причини неявки суд не повідомив. До суду надіслав заперечення на позов ОСОБА_1 , в якому просив суд відмовити в задоволенні даного позову через його необґрунтованість та посилався на те, що кредитний договір, укладений між позивачкою та банком, передбачає зобов`язанні боржника повернути кредитні кошти в повному обсязі, а з огляду на те, що договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений та не виконувався позивачкою належним чином, він продовжує діяти і до сьогодні. Правовідносини між сторонами тривають. Грошові кошти не були повністю повернуті банку. Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Також позивачка не спростовує наявність кредитного договору та заборгованість за кредитним договором. Виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1,3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився. До суду надіслав лист із клопотанням розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи: Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи за довіреністю старшого державного виконавця Грець М.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення на розсуд суду.

За таких обставин суд вирішує справу у відсутності представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк», відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. та представника третьої особи: Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області на підставі наявних у ній даних і доказів.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року вжито заходи забезпечення даного позову та зупинено стягнення, яке проводиться відділом державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за виконавчим провадженням № 55477585, відкритим 29 січня 2018 року по примусовому виконанню оскаржуваного ОСОБА_1 виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №9568 та викладений на спеціальному бланку серія НЬЕ №840161, про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», 318296,02 гривень (триста вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 02 копійки), з врахуванням витрат на оплату послуг приватного нотаріуса Завалієва А.А. по вчиненню цього виконавчого напису, на період до винесення по цій справі остаточного рішення суду та набуття ним чинності (законної сили).

Крім того, ухвалами суду від 10 листопада 2020 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та витребувано від відповідача по справі АТ КБ «ПриватБанк» від відповідача по справі - ПАТ «КБ «Приватбанк» оригінали та належним чином завірені копії таких документів:

1) Оригінал Кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ;

2) Оригінал договору застави, іпотеки, поруки тощо, укладений між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відповідно до вимог пунктів 1.3. та 2.2.7 Кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року;

3) Оригінали листів-вимог Банку, адресованих ОСОБА_1 щодо існування в неї заборгованості перед Банком та про необхідність погашення існуючої заборгованості;

4) Оригінал розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед Банком станом на день звернення із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Завалієва А. А.;

5) Оригінал заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Завалієва А.А. (другий екземпляр цієї заяви з відміткою нотаріуса Завалієва А.А. про прийняття до розгляду і виконання цієї заяви) про вчинення ним виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед Банком у сумі 316496,02 гривень (триста шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 02 копійки);

6) Оригінал Кредитно-заставного договору №MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ;

7) Оригінал розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед Банком, станом на 24 вересня 2009 року, день звернення Банку до Хустського районного суду Закарпатської області із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 18 439,52 гривень за кредитним договором №MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, для їх огляду та дослідження в судовому засіданні та належним чином завірені копії цих документів для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи.

Від відповідача 2 по справі - приватного нотаріуса Завалієва А.А. витребувано оригінали та належним чином завірені копії всіх наявних у нього документів щодо вчинення ним виконавчого напису приватного нотаріуса Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за № 9563 та викладений на спеціальному бланку серія НМЕ №840161, про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Стягувача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», 316496,02 гривень (триста шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 02 копійки), в т.ч. і заяву Стягувача ПАТ «КБ «Приватбанк» та інші документи, а також надані Банком до приватного нотаріуса Завалієва А.А. документи для підтвердження факту безспірності існуючої заборгованості ОСОБА_1 для їх огляду та дослідження в судовому засіданні та належним чином завірені копії цих документів для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи.

Від третьої особи по справі без самостійних вимог - Відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області витребувано оригінали та належним чином завірені копії таких документів:

1) Постанови старшого державного виконавця Хустського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Якоба Ю.В. від 29 січня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 55477585 по примусовому виконанню виконавчого напису, який зареєстрований в реєстрі № 9568 та викладений на спеціальному бланку серія НМЕ № 840161, виконаному приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.;

2) заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Дубініна Р.В. від 13.12.2017р. за вих. № 93, поданої ним до ВДВС Хустського РУЮ про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню коштів із ОСОБА_1 згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за № 9568 та викладений на спеціальному бланку серія НМЕ № 840161;

3) виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований у реєстрі за № 9568 та викладений на спеціальному бланку серія НМЕ № 840161, про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Стягувача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», 316496,02 гривень (триста шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 02 копійки);

4) Інші документи, наявні у матеріалах виконавчого провадження № 55477585 для їх огляду та дослідження в судовому засіданні та належним чином завірені копії цих документів для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи.

З архіву Хустського районного суду Закарпатської області витребувано цивільну справу № 2/180/2010 р. за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 для її дослідження в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2017 року відповідачем приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 9568 та викладено на спеціальному бланку серія НМЕ № 840161, про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» несплачених у строк відповідно до умов кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 13.07.2017 року грошових коштів у сумі 316496,02 гривень з урахуванням:

- заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8626,93 грн.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 79910,47 грн.;

- заборгованості з комісії у розмірі 4200,00 грн.;

- заборгованості з пені у розмірі 223758,62 грн.;

Стягнення здійснюється за період з 14 вересня 2006 року по 13 липня 2017 року

Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп.

Всього, з врахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, сума заборгованості ОСОБА_1 , яку належить стягнути з неї на користь банку, становить 318296,02 гривень. (а.с. 49).

Постановою старшого державного виконавця Хустського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Якоба Ю.В. від 29 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55477585 по примусовому виконанню виконавчого напису № 9568, виданого 04 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Завалієвим А.А. (а.с. 44-46).

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на підставі заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Дубініна Р.В. від 13.12.2017р. за вих. № 93, поданої ним до ВДВС Хустського РУЮ. (а.с. 47, 48).

Оскаржуваний позивачкою ОСОБА_1 виконавчий напис від 04 жовтня 2017 року відповідач приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив, як це вбачається у тексті самого виконавчого напису, на підставі статті 34 ч. 1 п.19, ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Так, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Вказаний Перелік містить розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який введено до Переліку згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка набула чинності 10 грудня 2014 року.

Таким чином пункт 2 вказаного Переліку містить норму про кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, згідно якої для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно положень ст.39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

До таких актів, крім іншого, відноситься Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Нормативне регулювання вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється главою 14 ЗУ «Про нотаріат» та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Так нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3.5. Глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Пунктом 5.1. Глави 16 Порядку передбачено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Пунктом 5.2. Глави 16 Порядку встановлено, якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Вищевикладені нормативні положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідчать про те, виконавчий напис не може бути вчинений нотаріусом виключно тільки на спеціальному бланку нотаріального документу (окремо від боргового документу).

Як з`ясовано в ході розгляду справи судом, стягувач - ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до Хустського відділу ДВС, в якості документа, за яким має здійснюватися стягнення заборгованості, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Завалієва А.А. лише на спеціальному бланку нотаріального документу серія НМЕ № 840161, без прикріплення його до боргового документа (або до його дублікату чи належним чином завіреної копії), в даному випадку, це оригінал кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, що є порушенням вимог діючого законодавства та свідчить про неправомірні дії приватного нотаріуса Завалієва А.А. при вчиненні ним оскаржуваного виконавчого напису від 14 жовтня 2017 року.

Суд констатує, що приватний нотаріус Завалієв А.А. не робив ніяких відміток на оригіналі кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, як того вимагає діюче законодавство, оскільки стягувачем не було надано приватному нотаріусу Завалієву А.А. оригіналу кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, що саме по собі також є порушенням вимог діючого законодавства, допущеного відповідачами по даній справі.

Доказом дотримання відповідачами норм чинного законодавства щодо звернення до нотаріуса для вчинення оскаржуваного нотаріального напису та вчинення самого виконавчого напису нотаріусом може слугувати тільки оригінал кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року з додатками до нього, або належним чином завірена копія такого договору та додатків до нього, які суд, згідно ухвали від 10 листопада 2020 року про витребування доказів, зобов`язав відповідача АТ КБ «ПриватБанк» надати для огляду та дослідження в судове засідання по цій справі. Відповідач ухвалу суду про витребування доказів не виконав, оригінал кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року з додатками до нього, або належним чином завірену копію такого договору та додатків до нього суду не надав.

Одночасно в ході дослідження доказів по даній справі судом оглянуто та досліджено цивільну справу № 2-180/2010 року, з якої вбачається, що фактично позивачка ОСОБА_1 при отриманні даного кредиту підписала не кредитний договір, а кредитно-заставний договір № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, згідно якого банк надав їй кредит у сумі 10000 гривень, а вона надала Банку у заставу по даному кредиту належне їй власне майно, перелік якого було зазначено у кредитно-заставному договорі. Копія даного кредитно-заставного договору від 14 вересня 2006 року знаходиться у матеріалах дослідженої судом справи.

Як ствердила позивачка в судовому засіданні кредитно-заставний договір № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року нею повністю виконаний. Зворотного відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», явка представника якого, в судове засідання ухвалою суду від 10.11.2020 року, визнана обов`язковою, суду не доведено.

Для з`ясування встановлених в судовому засіданні обставин та підтвердження або спростування тверджень позивачки, судом, згідно ухвали від 10.11.2020 року, витребовувались:

від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - оригінал кредитного договору № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року (з додатками до нього), на якому має бути відмітка приватного нотаріуса Завалієва А.А. про вчинення ним виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року із зазначенням у цій відмітці інформації про те, за який строк і яка сума заборгованості пропонується нотаріусом до примусового стягнення, дати та номеру за реєстром нотаріальних дій, для його (їх) дослідження в судовому засіданні, другий екземпляр заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Завалієва А.А. про вчинення виконавчого напису із всіма додатками до неї та належним чином завірені копії кредитного договору та додатків до нього та копії другого екземпляру заяви ПАТ КБ «ПривтБанк» до приватного нотаріуса Завалієва А.А. про вчинення виконавчого напису із всіма додатками до неї для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи;

відповідача приватного нотаріуса Завалієва А.А. - оригінали всіх документів щодо вчинення ОСОБА_2 оскаржуваного позивачкою виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року (в т.ч.: заяву, довіреність, оригінал кредитного договору від 14 вересня 2006 року з додатками до нього, розрахунок заборгованості, а також лист приватного нотаріуса Завалієва А.А. до боржника ОСОБА_1 про звернення стягувача АТ КБ «ПриватБанк» до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та докази направлення приватним нотаріусом Завалієвим А.А. боржнику ОСОБА_1 такого листа та інші) для їх дослідження в судовому засіданні та належним чином завірені копії цих документів для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи;

від третьої особи Хустського відділу ДВС - оригінали всіх документів, що надійшли від стягувача та містяться у виконавчому провадженні ВП № 55477585 для їх огляду та дослідження в судовому засіданні та належним чином завірені копії всіх документів, які є у виконавчому провадженні ВП № 55477585, для їх приєднання до матеріалів даної цивільної справи.

Жодного документу, згідно ухвали суду від 10.11.2020 року про витребування доказів, відповідачами та третьою особою суду не надано.

Статтею 50 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тобто боржник, як особа, права та інтереси якої порушені вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису, має право на захист свого цивільного права в судовому порядку - може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню важливим є встановлення того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка ОСОБА_1 мала заборгованість перед відповідачем, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів, (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі № 6-887цс17).

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Із наданої Банком приватному нотаріусу Завалієву А.А. засвідченої виписки з особового рахунку боржника - розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , яка сама по собі не може бути доказом існування заборгованості, з врахуванням строків, за які проводиться стягнення заборгованості, безумовно вбачається висновок про безпідставність вимог Банку про стягнення заявленої ним до стягнення суми заборгованості, а відтак про відсутність підстав для вчинення приватним нотаріусом Завалієвим А.А. оскарженого виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року.

Одночасно, згідно виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року приватний нотаріус Завалієв А.А. задовольнив вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь Банку за період з 14 вересня 2006 року по 13 липня 2017 року.

14 вересня 2006 року є датою укладення кредитного договору № MKGWSE00000245.

З цього випливає, що ОСОБА_1 , починаючи з першого дня дії вищевказаного кредитного договору, а саме з 14 вересня 2006 року, не погасила Банку жодної копійки заборгованості.

Разом з тим, у виконавчому написі приватним нотаріусом Завалієвим А.А. вказана сума залишку заборгованості позивачки за тілом кредиту перед банком за наданим їй кредитом лише у сумі 8 626,93 гривень. Тобто, з цього вбачається, що або банк видав позивачці не 10000 гривень, про що зазначено у кредитно-заставному договорі № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, а лише 8626,93 гривень, або різниця у сумі 1373,07 гривень, як плата в рахунок погашення позичальником основної суми заборгованості (тіла кредиту) ОСОБА_1 була внесена та в цій частині позивачкою було погашено її заборгованість перед Банком по даному кредиту.

Сума у розмірі 1373,07 гривень не могла бути погашеною ОСОБА_1 в день отримання нею від банку кредиту за вищевказаним кредитним договором, а саме - 14 вересня 2006 року.

Враховуючи, що даний кредит погашався позичальником ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору рівними частинами, у сумі по 544,08 гривень щомісячно, то з цього випливає, що сума погашення основної заборгованості (тіла кредиту) в розмірі 1373,07 гривень свідчить, що починаючи з 14 вересня 2006 року до 14 липня 2007 року, даний кредит ОСОБА_1 таки погашався (оплачувався) і, за даними самого ж Банку, ОСОБА_1 було сплачено 1373,07 гривень лише основного боргу (тіла кредиту), не кажучи про відсотки, які також сплачувались.

Таким чином, зазначена вище обставина свідчить про не безспірність зазначеної в оскаржуваному виконавчому написі заборгованості позивачки перед банком та наявність між сторонами цивільно-правового спору.

Доказами існування між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» цивільно-правового спору є, крім іншого і той факт, що 24 вересня 2009 року банк подав до Хустського районного суду Закарпатської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 18439,52 гривень за цим самим кредитно-заставним (кредитним) договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року (цивільна справа № 2-180/2010 р.). Заочним рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2010 року, винесеним у цивільній справі № 2-180/10 (суддя Довжанин М.М.) було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості перед Банком у розмірі 18439,52 гривень та судові витрати у сумі 214 грн. 40 коп.

Дане рішення Хустського районного суду від 19 травня 2010 року сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося, набрало законної сили 29 травня 2010 року та як стверджує позивачка та не спростовує відповідач АТ КБ «ПриватБанк», було нею добровільно виконано.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2013 року, винесеній у цивільній справі № 713/2603/12 (провадження № 2/309/123/13) справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, було закрито на підставі п.2 ст.205 ЦПК України, в зв`язку з набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. (а.с. 53).

27 листопада 2013 року банк звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою від 24 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» як поручителя за кредитно-заставним договором MKGWSE00000245 від 14.09.2006 року заборгованості у розмірі 141603,00 грн., судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 3200 гривень (цивільна справа № 202/37649/13-ц). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 131603,00 грн., судовий збір у сумі 1416,03 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3200 грн., а також стягнуто солідарно, з ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у сумі 10000,00 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 54-56).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення йому строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судом було відмовлено. (а.с. 57, 58).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_1 по вказаній вище справі заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2014 року було скасоване, а справу № 202/37649/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначено до розгляду в загальному порядку. (а.с. 59,60).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року провадження у справі № 202/37649/13-ц в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрито з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного законодавства), а провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, в зв`язку з набранням законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 року у частині закриття провадження щодо позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року дану справу було направлено за територіальною підсудністю до Хустського районного суду Закарпатської області для розгляду справи за місцем знаходження відповідачки ОСОБА_1

27 червня 2017 року Хустським районним судом Закарпатської області було винесено ухвалу у справі № 202/37649/13-ц, якою позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з неявкою до суду представника позивача по справі - ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 65, 66).

Отже, на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Завалієва А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису та на момент вчинення приватним нотаріусом Завалієвим А.А. виконавчого напису від 04 жовтня 2017 року існувало судове рішення - ухвала Хустського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2017 року про залишення чергового позову Банку без розгляду, про що ПАТ КБ «ПриватБанк» не міг не знати, але в порушення вимог чинного законодавства звернувся до нотаріуса для вчинення оскаржуваного позивачкою виконавчого напису.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач АТ КБ «ПриватБанк» здійснив спробу стягнути з позивачки борг за кредитно-заставним (кредитним) договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року, звернувшись 25 квітня 2015 року до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.А із заявою про вчинення виконавчого напису у зв`язку з невиконанням позивачкою боргових зобов`язань за кредитно-заставним (кредитним) договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року.

Відповідно 19 серпня 2015 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. вчинив виконавчий напис зареєстрований за № 3077 та викладений на спеціальному бланку серія НАР № 234880, згідно якого приватним нотаріусом Фіщуком С.О. було задоволено вимоги Банку та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 193071,62 гривень боргу за вказаним кредитним договором. В даний час позивачка оскаржує вищезазначений виконавчий напис приватного нотаріуса Фіщука С.О., справа № 309/100/17 знаходиться на розгляді в Хустському районному суді Закарпатської області. (а.с. 82).

З огляду на встановлене, суд вважає, що відповідач приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис від 04 жовтня 2017 року не отримавши від стягувача відповідача АТ КБ «ПриватБанк» доказів безспірності заборгованості позивачки ОСОБА_1 , не пересвідчившись у наявності непогашеної заборгованості позивачки, яку банк просив стягнути з неї, як безспірну заборгованість, а також не пересвідчившись у відсутності спору між сторонами, порушив порядок вчинення нотаріусами виконавчого напису.

Зважаючи на викладені обставини, суд констатує про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за № 9568 та викладений на спеціальному бланку серії НМЕ №840161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 318296,02 гривень таким, що не підлягає виконанню, визнання протиправними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до приватного нотаріуса та поданні йому заяви про вчинення ним виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року у сумі 318296,02 гривень та інших офіційних документів банку, на підставі яких приватним нотаріусом Завалієвим А.А. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу визначаються ст. 137 ЦПК України та розподіляються між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.».

В зв`язку із необхідністю звернення до суду із даним цивільним позовом та розглядом судом даної цивільної справи позивачка ОСОБА_1 понесла судові витрати в сумі 60100 гривень, з яких:

- витрати на оплату послуг адвоката адвокатури міста Києва Грабара М.Ф. у сумі 58 000 гривень за надання позивачці по даній цивільній справі професійної правничої (правової) допомоги (адвокатських послуг) та представництво її інтересів у судах по цій справі (в т.ч. витрати адвоката на ксерокопіювання документів та оплату вартості виготовлення копій позовної заяви та додатків до неї, копій заяв, клопотань та інших процесуальних документів, копій доказів, що подавалися до суду та направлялися іншим учасникам справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 83, п. 2 ч. 5 ст. 178 та інших норм ЦПК України в процесі судового розгляду даної справи, а також витрати на проїзд в зв`язку з явкою до суду);

- витрати на оплату 29 грудня 2018 року судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 719,18 гривень (за першу позовну вимогу), з яких витрати у сумі 704,80 гривень становлять суму судового збору та 14,38 гривень - витрати на оплату комісії банку за переказ цієї суми судового збору до бюджету. Витрати на оплату комісії банку за переказ судового збору до бюджету відповідно до пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України є витратами пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду та згідно частини 3 статті 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають відшкодуванню позивачу у разі задоволення позову;

- витрати на оплату 26 грудня 2019 року судового збору за подання до суду позовної заяви (доплата за першу позовну вимогу) у сумі 66,60 гривень, з яких витрати у сумі 63,60 гривень становлять суму судового збору та 3,00 гривень витрати на оплату комісії банку за переказ цієї суми судового збору до бюджету. Витрати на оплату комісії банку за переказ судового збору до бюджету відповідно до пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України є витратами пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду та згідно частини 3 статті 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають відшкодуванню позивачу у разі задоволення позову;

- витрати на оплату 26 грудня 2019 року судового збору за подання до суду позовної заяви (за другу позовну вимогу) у сумі 784,08 гривень, з яких витрати у сумі 768,40 гривень становлять суму судового збору та 15,68 гривень - витрати на оплату комісії банку за переказ цієї суми судового збору до бюджету. Витрати на оплату комісії банку за переказ судового збору до бюджету відповідно до пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України є витратами пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду та згідно частини 3 статті 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають відшкодуванню позивачу у разі задоволення позову;

- витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (поштові витрати на направлення поштою іншим учасникам справи процесуальних документів та доказів, що подаватимуться до суду та направлятимуться іншим учасникам справи відповідно до вимог ч.9 ст.83, п.2 ч.5 ст.178 та інших норм ЦПК України в процесі судового розгляду даної справи) орієнтовно у сумі 500 гривень. Витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду згідно пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають відшкодуванню позивачу у разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути, рівними частинами, на користь позивачки всі перераховані вище, понесені нею по справі судові витрати в сумі 60100 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року, ст. 1048, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 04 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за № 9568 та викладений на спеціальному бланку серії НМЕ №840161 про стягнення з ОСОБА_1 , як з боржника, на користь Стягувача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 318296,02 (триста вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 02 копійок.

Визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» при зверненні до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича та поданні йому заяви про вчинення ним виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року у сумі 318296,02 гривень та інших офіційних документів Банку, на підставі яких приватним нотаріусом Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 9568 від 04 жовтня 2017 року та визнати протиправними дії приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича при вчиненні ним виконавчого напису № 9568 від 04 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MKGWSE00000245 від 14 вересня 2006 року у сумі 318296,02 гривень.

Стягнути, рівними частинами, з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича на користь ОСОБА_1 всі понесені нею по даній цивільній справі судові витрати в сумі 60100,00 (шістдесят тисяч сто) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.