Справа № 705/1414/22
У х в а л а

"22" червня 2022 р. м. Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Уманський міськрайонний суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Христинівського районного суду Черкаської області в інтересах ОСОБА_1 звернулася ОСОБА_2 з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Уманський міськрайонний суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями вищевказанусправу розподілено судді Довготько Т.М.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Частиною 3 статті 131-2 Конституції України регламентовано, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 ч. 16-1 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року, у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Таким чином, відповідно до чинних процесуальних норм - ст. ст. 175 ч. 2, 177 ч. 7, 60 ЦПК України, - позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Даний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, позивачем оцінено в розмірі 500000 грн., тому такий не відноситься до категорії малозначних справ.

В силу вимог п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривні. Таким чином, ціна позову для малозначних справ не повинна перевищувати 248 100 грн. Отже, як зазначалось раніше, позивач зазначив ціну позову в розмірі 500000,00 грн., а тому представництво у цій справі повинно здійснюватись виключно адвокатом.

Окрім того, як убачається з даної позовної заяви, яка подана в інтересах позивача ОСОБА_1 , вона підписана не позивачем, а його представником Коркіяйнен О.С., яка на підтвердження своїх повноважень надала суду лише копію довіреності від 07.04.2016 року, яка не може вважатися належним документом на здійснення представництва в суді з огляду на таке:

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», але до даного позову не додано ані копії ордеру з копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що завірені належним чином, ані договору про надання правої допомоги, а сама довіреність не містить відомостей, що вона надана саме адвокату.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатурута адвокатськудіяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У договорі про надання правої допомоги, адвокат з клієнтом вправі визначити межі повноваження адвоката на ведення справи.

Згідно ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Оскільки довіреність, яка видана особі, якою підписана позовна заява, не містить відомостей, що вона надана саме адвокату, інших документів на підтвердження статусу ОСОБА_2 як адвоката, зокрема, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії ордеру з копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що завірені належним чином, договору про надання правої допомоги до позовної заяви не додано, суд доходить висновку про невідповідність позовної заяви вимогам ч. 2 ст. 175, ч. 7 ст. 177 ЦПК України.

Також, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, всупереч вимогам ст.95 ЦПК України, до позовної заяви додані документи, які належним чином не завірені.

Зокрема, у відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У відповідності до вимог ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспарюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправ і залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Згідно пункту 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог викладено не чітко, не повно, а відтак вказані недоліки необхідно усунути.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак позивачем не додані докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема доказу щодо притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім того, за положеннями ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

При цьому держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З урахуванням наведеного, Державна казначейська служба України, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, у цій справі є органом, через який держава бере участь у справі як сторона.

Одночасно кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

З врахуванням наведеного, позивач має право конкретизувати прохальну частину позовних вимог.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України в позовній заяві обов`язково зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Уманський міськрайонний суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Довготько