Справа № 732/1808/21
Провадження № 2/732/83/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючої судді Лиманської М.В.,
у присутності секретаря Швачко О.В.,
Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм Закону України „Про нотаріат та Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Стягнення заборгованості має проводитись відповідно до умов кредитного договору. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості.
Ухвалою судді від 23 листопада 2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача з проханням провести судові засідання без участі сторони позивача, заявлені в інтересах ОСОБА_1 вимоги підтримує.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач по справі ТОВ „Українські фінансові операції про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. (а.с.34,45,63)
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином. (а.с.36,46,64)
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. ( а.с. 35,44,74)
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В силу ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи той факт, що відповідач ТОВ "Українські фінансові операції" в розумінні ст.130 ЦПК України належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, не надано заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не надано відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд установив наступне.
Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що 23.04.2018 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю „Дженесіс Фінанс кредитний договір № 1152677, строк платежу за яким настав, а боржником допущено прострочення платежів. У подальшому ТОВ „Дженесіс Фінанс відступило право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Верона, останнє - Товариству з обмеженою відповідальністю „Українські фінансові операції. (а.с. 77)
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з вимогами статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.
Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що обставини подання відповідачем нотаріусу оригінала кредитного договору та доказів безспірності вимоги для вчинення спірного виконавчого напису є недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими доказами.
Суд також звертає увагу на те, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
Матеріали справи не місять відомостей про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на нотаріально посвідченому договорі.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акт.
На обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що кредитний договір він не укладав, письмової вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору він не отримував. За відсутності оригінала нотаріально посвідченого договору та підтвердження безспірності вимоги нотаріус був позбавлений права вчиняти оспорюваний виконавчий напис.
Дослідивши матеріали виконавчого провадження, які надійшли на вимогу суду про витребування доказів від приватного виконавця Коваля В.О. (а.с.75-90), суд дійшов висновку, що твердження позивача відповідачем та третіми особами по справі не спростовані, що з огляду на положення ст. 12, 81 ЦПК України надає суду підстави зробити висновок про обгрунтованість заявлених позивачем вимог.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було дотримано вимоги чинного законодавства. Отже виконавчий напис не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.1-2), які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Як убачається з матеріалів справи, правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Слєпченком С.А. на підставі ордеру серії СВ №1020865 від 15.11.2021 (а.с.9) Проте судові витрати в сумі 7000,0 грн, пов`язані з отриманням позивачем правничої допомоги, які представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, документально не підтверджені.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що судові витрати, пов`язані з отриманням позивачем правничої допомоги, стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські фінансові операції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські фінансові операції на користь ОСОБА_1 1362,00 грн в повернення сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складаня повного тексту судового рішення 20.06.2022.

Суддя М.В.Лиманська