Справа №345/254/22
Провадження № 2/345/267/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що його тітка, ОСОБА_3 , проживала по АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 (бабцею позивача). В 1990р. ОСОБА_4 оформляла право власності на будинковолодіння, де вона проживала зі своєю дочкою, та при оформленні права власності, свідоцтво було видано на колгоспний двір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (копія додається).

Після смерті тітки до нотаріуса за оформленням спадщини звернулась її донька ОСОБА_2 . Син ОСОБА_3 (як інший спадкоємець по закону 1-ої черги) відмовився від прийняття спадщини подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (копія додається).

Однак, згодом тітка ОСОБА_2 вирішила також відмовитись від прийняття спадщини, у зв`язку із чим подала до нотаріуса заяву про закликання до спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування. Даною заявою було закликано ОСОБА_1 до спадкування. У зв`язку із чим 15.12.2021р. останнім було подано заяву про прийняття спадщини (копія додається).

Однак, постановою приватного нотаріуса від 15.12.2021р. № 346/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності зазначається що будинковолодіння належить членам колгоспного двору (копія додається), та відсутність факту родинних відносин.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 змушений звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.

Те, що будинковолодіння належало ОСОБА_4 , як колгоспний двір свідчить свідоцтво про право власності на жилий будинок (копія додається). Реєстрація права власності була здійснена ОБТІ, що підтверджується реєстраційним написом на свідоцтві. Згідно ст. 120 ЦК України (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Станом на 1990р. в будинку проживали виключно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а відповідно кожній із них належало по Ѕ домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (копія додається), після смерті якої будь-хто із родичів, за оформленням спадщини не звертався.

Після смерті ОСОБА_4 її частку прийняла ОСОБА_3 , як донька, та особа яка фактично вступила у володіння спадковим майном згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963р.), оскільки проживала у спадковому майні разом із нею.

Після смерті тітки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотаріуса, то він має право на оформлення за собою права власності на будинок в цілому.

Оскільки на даний момент відсутні документи, які б підтверджували право на частку у домоволодінні спадкодавців, то із врахуванням ст. 392 ЦК України, згідно якої у разі відсутності документів, які засвідчують право власності на майно, можна пред`явити позов про визнання права власності на це майно в судовому порядку, позивач вимушений звертатись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 районустановить 99856 грн.

Що стосується факту родинних відносин, то ОСОБА_1 зазначає наступне:

Його бабця до одруження була ОСОБА_5 . Спочатку бабця із дідусем, ОСОБА_6 у шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Після народження доньки, ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_6 , у зв`язку із чим змінила своє прізвище на ОСОБА_8 . Однак, ні свідоцтва про одруження, ні актового запису про одруження не збереглись. В 1948 році ОСОБА_6 помер, тож бабця залишилась сама, після чого почала проживати із іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , та у них народилась донька мама позивача - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження. У зв`язку із одруженням мама позивача змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 », що підтверджується витягом з реєстру актів цивільного стану про одруження. Тітка ОСОБА_7 одружилась із ОСОБА_12 , у зв`язку із чим змінила своє прізвище. Чому в актовому записі про її одруження прізвище чоловіка зазначено « ОСОБА_13 », і відповідно її нове прізвище, ОСОБА_1 невідомо. Але те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_14 є одна і таж особа, підтверджується датою народження, яка що у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , що у витязі про одруження ОСОБА_14 одна і та ж ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Окрім цього, якщо б позивач не був братом ОСОБА_2 (доньки ОСОБА_3 ), то для чого їй було залучати його до спадкування.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд за ним право власності на спадкове майно, а саме в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій зазначила про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 247, 265-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_2 , право власності на спадкове майно, , а саме в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Калуське управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області (77301, м.Калуш, вул.Січинського,1) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_2 - 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції №0.0.20.2 від 19.01.2022 року в сумі 499,28 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя