Справа № 2-4230/11
Провадження №6/523/71/22
У Х В А Л А

"30" травня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Далеко К.О.

за участю секретаря Жекової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в місті Одесі, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача), видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання по цивільній справі №2-4230/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача з ПАТ «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника ТОВ ««Фінансова компанія «Еліт Фінанс», видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання, по цивільній справі №2-4230/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року по цивільній справі № 2-4230/11 стягнуто заборгованість за к редитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра». Стосовно боржника ОСОБА_1 , було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп». 20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A_102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». 26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A_102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Виходячи із умов наведених договір, які є виконаними між сторонами, позивач просить суд здійснити заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні. Наявність підстав для видачі дубліката виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання, заявник обґрунтовує: втратою виконавчих листів, що підтверджує актом ПАТ «КБ «Надра»; обов`язковістю виконання судових рішень, гарантовану чинним законодавством; перебуванням ПАТ «КБ «Надра» в процедурі ліквідації з 04.06.2015 року, що унеможливлювало пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Сторони належним чином повідомлялись про дату, місце та час судового засідання, в судове засідання 30.05.2022 року не з`явились, причин неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, відповідно до ч.3 ст.442, ч.3 ст.433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення заяви.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» у заяві про заміну сторони правонаступником, видачу дублікатів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, просив розглянути справу у відсутність його представника.

Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились, були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судовими повістками, що підтверджується повернутими рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана заява ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 грудня 2011 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за кредитом в розмірі 69148,65 дол. США та державне мито у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 120 грн.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року набрало законної сили 27.12.2011 року, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

На виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року, було видано виконавчі листи.

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп». Договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 1743.

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги від 04.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі №1743, відступлені права вимоги до боржника/заставодавця ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Платіжним дорученням №1 від 06.07.2020 року підтверджується оплата ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» 188 90 625,00 грн. за лот №GL48N718070, протокол I-UA-TF-2020-05-12-000017-b від 22.05.20, для зарахування на рахунок НОМЕР_1 .

20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A_102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 1850.

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги від 20.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі №1850, відступлені права вимоги до боржника/заставодавця ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Платіжними дорученнями №154 від 21.08.2020, №141 від 06.08.2020, № 105 від 23.06.2020, №106 від 24.06.2020, № 130 від 24.07.2020, № 131 від 24.07.2020, № 134 від 31.07.2020, №144 від 13.08.2020 підтверджується оплата ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» за лот по договору відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_102, в сумі 25 931 905, 60 грн.

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги №б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 285.

Відповідно до п. 2.1.3 договору відступлення права вимоги №б/н від 26.08.2020 року право вимоги переходить до нового кредитора з дня укладення цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним та зобов`язань боржника, заставодавців, поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення.

Відповідно до п.2.1.4 договору відступлення права вимоги №б/н від 26.08.2020 року за цим договором одночасно відступається право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, які зазначені в додатках (№1, №2) до цього договору.

Відповідно до п.9.1 договору відступлення права вимоги №б/н від 26.08.2020 року договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення, діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги від 26.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі №285, відступлені права вимоги до боржника/заставодавця ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Платіжним дорученням №46 від 24.07.2020 року підтверджується оплата ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 6 944 950, 00 грн., згідно договору відступлення прав вимоги № Б/Н від 26.08.2020 року.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема п.п.1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частиною 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказані висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61 -20171св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14- ц (провадження №61-16879св19), від 18 лютого 2021 року у справі № 2-1533/11 (провадження № 61-14382св19).

Матеріалами справи підтверджується, що право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 року було відступлене, від ПАТ «КБ «Надра» на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», від ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», на підставі нотаріально посвідчених договорів відступлення права вимоги. За наведеними договорами відступлення, була здійснена повна оплата, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи. Сторонами виконані умови наведених договорів.

Враховую вищенаведене, та встановивши, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2-4230/11.

Враховуючи відсутність обставин відкритого виконавчого провадження, у даному випадку, суд виходить із того що норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінити сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер.

У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду досліджувалося питання застосування правового механізму, передбаченого ст.ст.52, 334 ГПК України, які збігаються зі змістом з приписами ст.ст. 55, 442 ЦПК України відповідно та передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Крім того, в постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/31, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17 зазначалося, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення.

При цьому, як було зазначено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження № 61-17987св20), від 10 червня 2021 року у справі № 2-2106/12 (провадження № 61-4178св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц (провадження № 61-10801св21), від 26 листопада 2021 року у справі № 1616/848/2012 (провадження № 61-6329ск21) заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Вказана правова позиція є останньою позицією Верховного Суду, яка в силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судами.

Суд також виходить із того, що заміна сторони (процесуальне правонаступництво) можлива на будь- якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні сторони стягувана його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом враховано, що у справі, яка переглядається, первісним стягувачем було ПАТ КБ «Надра», яке здійснило відчуження прав вимоги, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість у виконанні судового рішення, зокрема звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь останнього нового правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги.

Сам лише пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

При цьому, заміна сторони у виконавчому провадженні не змінює строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», по цивільній справі №2-4230/11 підлягає задоволенню.

Водночас, суд не знайшов правових підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до примусового виконання по справі № 2-4230/11.

Суд виходить із того, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі №1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, згідно ч.1 ст. 431 ЦПК України.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ч.1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до пп. 17.4 п.17 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд виходить з того, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу та не закінчення перебігу строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в Постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Разом із тим, як встановлено судом раніше, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року набрало законної сили 27.12.2011 року. Виконавчі листи, на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року, були видані уповноваженому представника Банка, що підтверджується відповідною відміткою на заяві від 27.01.2012 року.

На момент набрання рішенням законної сили, діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21квітня 1999, в редакції станом на 01.11.2011 року (далі - Закон №606-XIV).

Так, п.2 ч.1 ст. 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 14.12.2011 року, яке набрало законної сили 27.12.2011 року, становив до 27.12.2012 року.

Згідно п.(а) ч.1 ст.23 Закону України (Закон №606-XIV) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Так, ч. 2 вказаної вище статті встановлено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05 жовтня 2016 року набрав законної сили Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII), який також встановлює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У даному випадку, до заяви поданої суду ТОВ Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» додало:

-витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 12.10.2021, згідно якого було відмовлено у відкритті виконавчого провадження № 54298619, за яким стягувачем було ПАТ «КБ «НАДРА», а боржником ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що з наведених даних неможливо встановити дату відмови у відкритті виконавчого провадження.

-витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, згідно якого в системі відсутні записи, за яким стягувачем було ПАТ «КБ «НАДРА», а боржником ОСОБА_2 .

Із урахуванням наведеного, суд зауважує на тому, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» не вчинив жодних дій для з`ясування обставин відмови у відкритті виконавчого провадження, стосовно боржника ОСОБА_1 , встановлення дати відмови у відкритті, не зробив жодного запиту (адвокатського запиту) до ВДВС як з цього питання, так і питання стану пред`явлення до виконання виконавчого листа стосовно боржникаи ОСОБА_4 , що унеможливлює висновки суду відносно наявності або відсутності обставин переривання строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, щодо обох боржників.

За наявними матеріалами справи, у суду є всі підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчих листів по цивільній справі № 2-4230/11 до виконання сплив ще 27.12.2012 року, тобто за вісім років до відступлення ПАТ КБ «НАДРА» права вимоги за кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 до ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп».

Іншого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» суду не доведено, також заявник не скористався правом на подачу клопотання про витребування доказів у судовому порядку, згідно ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За викладених обставин, суд дійшов висновків про те, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» не надав суду належних доказів стану пред`явлення до виконання виконавчих листів, стосовно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , по цивільній справі № 2-4230/11, починаючи з 27.12.2011 року.

Матеріали справи не містять доказів будь-яких дій ТОВ Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» щодо з`ясування обставин виконання рішення суду від 14.12.2011 року протягом майже десяти років, з`ясування обставин та термінів пред`явлення виконавчих листів, виданих стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконання, заявник не зробив жодного запиту (адвокатського запиту) до виконавчої служби, з метою з`ясування наведених обставин, зокрема наявності обставин щодо переривання строків пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази дають підстави для висновку, що під- час продажу ПАТ КБ «Надра Банк» права вимоги ТОВ "Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп" до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за договором про відступлення права вимоги від 04.08.2020 №GL48N718070_A_3, за кредитним договором № 05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007, Банк вже втратив право пред`явлення виконавчих листів до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.

А тому, за наявними матеріалами справи, у суду є всі підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14.12.2011 року, по справі № 2-4230/11 стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сплив ще до придбання 26 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги до боржників.

Іншого заявником ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» суду не доведено.

Із урахування вищенаведених висновків суду, не заслуговують на увагу доводи заявника ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про наявність підстав для поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, з підстав перебування ПАТ «КБ «НАДРА» з 04.06.2015 року, за рішенням НБУ, в ліквідаційній процедурі. Суд зауважує на тому, що ліквідаційна процедура розпочалась 04.06.2015 року, в свою чергу заявник не надав суду доказів стану виконання виконавчих листів з 27.12.2011 року по 04.06.2015 року.

При цьому слід зазначити, що заміна стягувача ніяким чином не подовжує строк пред`явлення виконавчих документів до виконання. Набуваючи прав стягувача, ТОВ ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" повинно було бути обізнаним про стан виконання рішення суду від 14.12.2011 року. З огляду на положення ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник, набуваючи прав вимоги за даним кредитним договором, зобов`язаний був бути обізнаним про стан майнових вимог за кредитними договорами, право вимоги за якими він набуває.

Аналогічні умови викладені у п. 6.3 договору відступлення права вимоги від 26.08.2020 року, за яким ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виходячи із цього, з огляду на зміст заяви ТОВ ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", суд дійшов висновків, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 2-4230/11, стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доказів які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку. Також, суд позбавлений можливості зробити висновки щодо термінів переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку із чим заявнику у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) по справі №2-4230/11, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків пред`явлення їх до виконання по цивільній справі №2-4230/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 03056, м. Київ, пров. Ковальський, буд.19, офіс 147) по цивільній справі № 2-4230/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/10/2007/840-К/894 від 16.10.2007 року в розмірі 69148,65 дол. США, що еквівалентно 550934,95 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 39840,04 дол. США, що еквівалентно 317421,53 грн. (в т.ч. прострочка по тілу кредиту 14590,05 дол. США, що еквівалентно 116244,76 гривень), по відсоткам 16461,10 дол. США, що еквівалентно 131152,17 гривень (в т.ч. прострочка по відсоткам 15866,22 дол. США, що еквівалентно 126412,52 гривень), пеня за прострочену заборгованість по сплаті суми кредиту та процентів за користування кредитом 8781,52 дол. США, що еквівалентно 69965,80 гривень; штрафу 4066,00 дол.США, що еквівалентно 32395,45 гривень, солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» () про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-4230/11 та поновлення строку для пред`явлення їх до примусового виконання, стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 30.05.2022 року.

Суддя К.О. Далеко