Ухвала

20 червня 2022 року

м. Київ

справа № 2-1718/2010

провадження № 61-5352ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І.А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір дарування квартири

АДРЕСА_1 , від 28 липня 2005 року на ім`я ОСОБА_1 недійсним. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 рокузаяву ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року залишено без задоволення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року залишено без змін.

13 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року та постанови Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 445/1011/17,

від 05 лютого 2020 року у справі № 563/927/16-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 727/2751/16-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 742/2011/17, від 28 травня 2020 року у справі № 310/8530/17, від 19 січня 2021 року у справі № 754/15344/18, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, та у постановах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-93цс16, від 27 квітня 2016 року у справі № 6-372цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник указує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції справу розглянуто за її відсутності, оскільки вона належним чином не була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, чим позбавлено права скористатися своїми процесуальними правами на виклад обставин, щодо заперечень проти позову (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2010 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року.

Витребувати із Сихівського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 2-1718/2010.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець