КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 759/5810/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1702/2022Головуючий у суді першої інстанції - П'ятничук І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Верланов С.М., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, яка діє на підставі договору, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним договору, особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до завершення розгляду даної справи із встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо її відчуження та встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про право власності на садовий будинок, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову у запропонований в ній спосіб, заявник посилався на те, що невжиття заходів забезпечення його майбутнього позову, може призвести до того, що він буде позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, а саме: оформити право власності на таку земельну ділянку та садовий будинок після відкриття спадщини після померлої матері - ОСОБА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року заяву задоволено. Накладено арешт на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до завершення розгляду даної справи з встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про право власності на садовий будинок, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 45, 46).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити в повному обсязі.

При цьому, в обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, постановляюючи оскаржувану ухвалу, не навів жодного обгрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, та, як наслідок, порушив його права, як власника спірного майна (а.с. 47-51).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.12.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с80, 81).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.12.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 82).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

При цьому, представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Гурез І.О. було повідомлено шляхом направлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу, указану представником в апеляційній скарзі.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному перегляду ухвали про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник, обгрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову вказував, що невжиття заходів забезпечення його майбутнього позову про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним договору, може призвести до того, що він буде позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, а саме: оформити право власності на таку земельну ділянку та садовий будинок після відкриття спадщини після померлої матері - ОСОБА_4 .

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 6 ч. 1. ч. 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

У свою чергу, оскільки позивач планує звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, у таких немайнових спорах має досліджуватися, зокрема, чи зможе позивач ефективно захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 року у справі № 910/11857/20.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд дотримався указаних вище вимог законодавства та, з огляду на характер майбутніх позовних вимог, які позивач планує пред`явити до відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, слід зауважити, що заходи забезпечення мають тимчасовий характер і не порушують прав апелянта на володіння і користування майном, а лише тимчасово (до розгляду справи по суті, ухвалення відповідного судового рішення та набрання ним законної сили) обмежують можливість розпорядження, забезпечуючи тим самим ефективну можливість виконання судового рішення, у випадку задоволення позову. У випадку ж відмови у задоволенні позову, вжиті судом заходи підлягають скасуванню.

Також, необхідно наголосити, що у відповідності до ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідно позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним договору, особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 23 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді С.М. Верланов

Ю.О. Матвієнко