Справа № 191/372/21
Провадження № 2/191/338/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря Лобової Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Синельниківської дистанції колії, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора, про скасування обтяжень на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, яку уточнила 10.11.2021 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 17 грудня 2020 державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 39763523.

При зверненні до відділу реєстрації Синельниківської міської ради позивачу стало відомо, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься записи про обтяження № 4365121, № 4365171, внесених 17.01.2007 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою у вигляді арешту нерухомого майна та заборони на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлень № 1 від 03.05.1979року та № 3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії.

3 травня 1979 року ОСОБА_2 , який не є родичем позивача, а можливо колишній власник вищевказаного житлового будинку отримав позику в Синельниківській станції колії, в якій на той час працював на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення №1 від 03.05.1979 року Синельниківської дистанції колії, Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на відчуження вищевказаного

житлового будинку.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 , давно виплатив підприємству

грошові кошти, взяті у позику, але на теперішній не збереглися докази виплати позики, так як пройшло більше сорока років.

У зв`язку з наявним арештом та забороною на відчуження позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном, тому просить суд скасувати обтяження зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуженню, нерухомого майна за № 4365171-арешт, № 4365121- заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстровані 17.01.2007року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою в на підставі повідомлень № 1 від 03.05.1979 року, № 3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії, виключивши зазначені обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 здійснив виплату отриманої позики і твердження позивача, що ОСОБА_2 сплатив позику ґрунтується на припущеннях.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але матеріали справи містять заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти позовних вимог не заперечують.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 17 грудня 2020 року за реєстром № 593, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39763523, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с3).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 29.01.2021 року, вбачається, що на буд. АДРЕСА_1 , власником якого зазначено « ОСОБА_2 », накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлень №1 від 03.05.1979 року та №3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії (а.с.5).

Інформація в Єдиному реєстрі боржників відносно ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна в порядку спадкування за законом, на яке відносно попереднього власника-позичальника ОСОБА_2 було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає їй у реалізації належних спадкових прав.

На час вирішення спору судом не отримано відомостей про існування будь-яких вимог, заснованих на зобов`язанні, забезпеченим забороною відчуження майна, до ОСОБА_2 як боржника, а також до позивача, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності ОСОБА_1 .

З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони відчуження належного ОСОБА_1 майна, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі.

Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,81, 206, 263-265, 274-279, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати обтяження зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження, нерухомого майна за № 4365171 - арешт, № 4365121 - заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстровані 17.01.2007 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлень № 1 від 03.05.1979 року, № 3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії, виключивши зазначені обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя А. В. Твердохліб