ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Чернівці

справа № 727/12157/21

провадження №22-ц/822/185/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 4 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Танасійчук Н.М.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачкою під час здійснення підприємницької діяльності, власними засобами, правомірно було облаштовано на земельних ділянках, які перебували у неї в суборенді, площею 0,0041 га ( АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 ) та площею 0,0056 га ( АДРЕСА_1 - АДРЕСА_3 ), збірно-роздрібний торговий павільйон загальною площею 116 кв.м., який за правовим статусом відноситься до малих архітектурних форм (елемент благоустрою).

Проте відповідачка ОСОБА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2018 року є власником нежитлової будівлі площею 43,90 кв.м., що розташована по АДРЕСА_3 та примикає до тимчасового збірно-роздрібного торгового павільйону позивачки, у грудні 2018 року замовила Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації технічний паспорт з урахуванням поточних змін.

У січні 2019 року Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації на замовлення відповідачки ОСОБА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2018 року є власником нежитлової будівлі площею 43,90 кв.м., що розташована по АДРЕСА_3 та примикає до тимчасового збірно-роздрібного торгового павільйону позивачки, виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю, що розташована по АДРЕСА_3 загальною площею 162,70 кв.м.

Як вбачається з довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації від 15 січня 2019 року №85, площа належної відповідачці будівлі неправомірно змінилася за рахунок внутрішнього перепланування та закриття літнього майданчика.

Отже, площа нежитлової будівлі, яка належить відповідачці, збільшилася за рахунок незаконного приєднання до цієї будівлі збірно-роздрібного торгового павільйону, який встановлений позивачкою.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю площею 162,70 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 жовтня 2018 року, технічного паспорта та довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації від 15 січня 2019 року №85.

Вважаючи зазначену державну реєстрацію незаконною та такою, що порушує її права на мирне володіння майном, вказувала, що ні Законом України №1952-VI, ні Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не передбачено такого документа як довідка БТІ, на підставі якої здійснюється державна реєстрація права власності. Крім того, приміщення тимчасового збірно-роздрібного торгового павільйону належать до малих архітектурних форм, і в розумінні ст.181 ЦК України не вважається нерухомим майном.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю літ «А» загальною площею 162,7 кв.м., що розташована по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 101.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 4 січня 2022 року справу передано за підсудністю до Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом даного спору є саме державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а не право позивача на це майно, тому даний спір підлягає розгляду Сторожинецьким районним судом Чернівецької області за місцем проживання відповідача.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що даний спір виник щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі літ «А» загальною площею 162,70 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_3 , до складу якої входить тимчасовий збірно-роздрібний торговий павільйон, встановлений позивачкою, на який, на її думку, приватним нотаріусом було незаконно зареєстровано право власності за відповідачкою ОСОБА_2 .

Отже, предметом спору у даній справі є, зокрема, законність переходу права власності на нерухоме майно, створене позивачкою, до ОСОБА_2 на підставі державної реєстрації права власності.

За таких обставин, оскільки спір у даній справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться на території Шевченківського району міста Чернівці, за правилом виключної підсудності, передбаченим частиною першою статті 30 ЦПК України, він має розглядатися судом з місцезнаходженням такого майна, яким у цій справі є Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

На підставі ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Згідно частин 1 та 8 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцем знаходження об`єкта, вартість якого є найвищою.

Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу (в попередній редакції) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних України від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

За змістом висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №442/4490/18 (провадження №14-158 цс 19), позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (частина перша статті 30 ЦПК України). Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідним від якого є такі вимоги (частина восьма цієї статті).

Вимоги про визнання протиправними дій з прийняття рішень державного реєстратора чи нотаріуса про державну реєстрацію речових прав і обтяжень на нерухоме майно та про скасування цих рішень має розглядати суд, до компетенції якого належить розгляд позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо якого державний реєстратор чи нотаріус прийняли вказані рішення.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно - нежитлова будівля літ «А» загальною площею 162,70 кв.м., щодо якої приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, розташована на території адміністративного району Шевченківського районного суду м.Чернівці.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що справа підсудна Сторожинецькому районному суду Чернівецької області, за місцем проживання відповідача, на порушення норм процесуального права, якими урегульовано правила виключної підсудності.

З огляду на викладене, ухвала Шевченківського районного суду м.Чернівці від 4 січня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 4 січня 2022 року скасувати.

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності направити для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк