ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року

м. Чернівці

справа № 713/841/21

провадження №22-ц/822/125/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

учасники справи:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки і піклування Вижницької міської ради

апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2021 року, головуючий у першій інстанції Кириляк А.Ю.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_3 у квітні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки.

Зазначав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Мілан Італійська Республіка.

Дитина, якій на даний час виповнилось 7 років, володіє італійською мовою й від народження та до вивезення в Україну зростала в Італійській Республіці.

Відтак, місцем постійного проживання дитини є Італійська Республіка.

ОСОБА_4 самостійно змінила місце проживання спільної малолітньої дитини і визначила її нове місце проживання в Україні з порушенням батьківських прав позивача, адже ні усної, ні письмової згоди на зміну постійного місця проживання малолітнього ОСОБА_5 Позивач не давав.

27 листопада 2020 року до Міністерства юстиції України як Центрального органу з виконання на території України Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року через Центральний орган Італійської Республіки надійшла заява ОСОБА_3 про сприяння поверненню дитини до Італійської Республіки .

15 грудня 2020 року Міністерство юстиції України звернулося з метою роз`яснення ОСОБА_4 положень Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року та отримання згоди на добровільне повернення дитини до Італійської Республіки.

18 січня 2021 року до Міністерства юстиції України надійшов лист з Національної поліції України з інформацією про встановлене місцезнаходженням матері та дитини.

05 лютого 2021 року було отримано пояснення ОСОБА_4 , відповідно до яких вона повідомила, що не має наміру повертатися з дитиною в Італійську Республіку найближчим часом та що в компетентному італійському суді триває процес щодо розлучення і вирішення питань опіки про дитину.

Рішенням Суду загальної юрисдикції м. Павія, Італійська Республіка від 21 березня 2021 у справі № 7085/2017 шлюб між батьками дитини розірвано; дитину ОСОБА_5 передано під одноосібну опіку позивачеві, визначено місце проживання дитини з ОСОБА_3 та зобов`язано ОСОБА_4 негайно повернути дитину ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 порушує право дитини на належне батьківське виховання, а також його право особисто брати участь у вихованні дитини, право дитини та позивача на безперешкодне спілкування, право позивача на визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_4 здійснила незаконне вивезення та незаконне утримування дитини на території України, що підпадає під дію Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, до якої Україна приєдналася Законом України від 11 січня 2006 року № 3303- IV.

Вважає, що наявні всі умови, визначені у статтях 3, 4, 35 Конвенції 1980 року, за яких Держава, на території якої утримується дитина, зобов`язана повернути дитину в державу її постійного проживання, зокрема: дії, що порушують права позивача, відбулися після набуття чинності Конвенцією 1980 року у відносинах між двома державами (Конвенція набула чинності у відносинах між Україною та Італійською Республікою з 01 березня 2007 року, тобто до моменту переміщення та утримування дитини на території України без згоди Позивача); дитина, про яку йде мова, не досягла 16-річного віку ( ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та досягне 16-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 ); Італійська Республіка є державою, в якій дитина постійно проживала і за законодавством якої мають вирішуватися питання щодо правовідносин між батьками і дитиною, піклування про дитину, у тому числі визначення її місця проживання; дії щодо утримування дитини за кордоном порушують права піклування одного з батьків, адже батьківські повноваження належать обом батькам, а ОСОБА_3 не давав згоди на зміну місця проживання дитини, тобто його права та інтереси порушені внаслідок вивезення та утримування дитини в Україні.

Просив визнати незаконним вивезення та утримування ОСОБА_4 на території

України малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання в Італійській Республіці протягом десяти днів з дати отримання повного тексту рішення суду.

Якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_4 передати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини до Італійської Республіки.

Якщо ОСОБА_4 відмовиться передавати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові добровільно, відібрати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і передати його батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини до Італійської Республіки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2021 року у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що предметом позову у цій справі є вимога про повернення малолітньої дитини в порядку виконання державою Україна взятих на себе міжнародних зобов`язань.

З вимогою про повернення дитини позивач звернувся у термін менше року після її незаконного вивезення, отже відсутні підстави досліджувати питання про те, які умови для проживання, виховання і розвитку дитини створені її матір`ю в Україні та чи прижилася малолітня дитина у своєму новому середовищі.

У справі відсутні докази, що повернення дитини до держави її постійного місця проживання (Італійської Республіки), спілкування із родичами, вивчення культури та мови країни походження поставить під загрозу заподіяння дитині фізичної або психічної шкоди.

Відповідачем не доведено наявність обставин, які могли б свідчити про наявності підстав для відмови у поверненні дитини за постійним місцем проживання до Італійської Республіки, зокрема доказів що таке повернення загрожує дитині психологічною або фізичною небезпекою, чи внаслідок повернення дитина потрапить у нестерпні умови.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про витребування від органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області письмового висновку про розв`язання спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки

Відповідно до положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2021 року, яким у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки відмовлено, має фактичним наслідком проживання дитини з матір`ю ОСОБА_4 в Україні, тобто визначення місця проживання дитини.

Висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору потрібен після пред`явлення позову.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові 01 серпня 2018 року справа № 667/9707/15-ц.

Висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки у матеріалах справи відсутній.

Верховний Суд у судових рішеннях щодо участі батьків у вихованні дитини неодноразово звертав увагу судів першої та апеляційної інстанцій на необхідність суворого дотримання вимог діючого законодавства про надання суду органом опіки та піклування належним чином оформленого письмового висновку.

Частиною 6 ст. 56 ЦПК України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковими у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Враховуючи, що надання органом опіки та піклування суду письмового висновку про розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини передбачено імперативною нормою діючого сімейного законодавства України, а тому є обов`язковим під час розгляду даної справи, колегія суддів вважає необхідним зобов`язати орган опіки та піклування, надати висновок щодо вирішення спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 381 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Зобов`язати орган опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області надати Чернівецькому апеляційному суду висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Вижницької міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки до 23 лютого 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак