Справа №949/475/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Богельський І.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 та просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_4 . Після смерті батька, позивач довгий час проживав разом зі своїм дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та бабою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час огляду документів у будинку померлого діда, позивач виявив заповіт, про існування якого він раніше і не здогадувався. Із вказаного заповіту він дізнався, що його дід залишив на його ім`я заповіт від 25 жовтня 2019, яким він заповів йому все своє майно. Після цього, позивач звернувся до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області для видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак нотаріус йому відмовив, оскільки на момент смерті спадкодавця, вони були зареєстровані за різними адресами. Позивач вважає, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав, що ОСОБА_2 склав на його ім`я заповіт, а тому причини пропуску строку для прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для нього.

До початку судового засідання від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, а позов просить задоволити.

Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2019 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.11).

Крім того, з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 грудня 2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 №628590 та серії Р3 №691068 (а.с.13,14).

Згідно заповіту, посвідченого 25 жовтня 2019 року секретарем виконкому Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області Жмурою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №180, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, належне йому за законом на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів онуку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29 липня 1989 року батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28 січня 1965 року, батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про їх смерть: серії НОМЕР_5 від 01 липня 1993 року та серії НОМЕР_6 від 28 червня 2005 року (а.с.8, 9)

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

У позовній заяві позивач вказує, що після смерті діда він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак нотаріус йому повідомив, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Як на підставу позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки про існування заповіту йому раніше відомо не було.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем за заповітом та встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 він не подав своєчасно у шестимісячний строк, в зв`язку з тим, що про існування заповіту йому раніше відомо не було, а коли дізнався відразу звернувся до суду.

Таким чином, перешкодою для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом була необізнаність позивача про наявність заповіту, тому суд визнає вказану обставину поважною, при цьому продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не буде суперечити закону та не порушить будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, тому за вищенаведених обставин, слід дійти висновку, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Керуючись ст.ст.1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 18 січня 2006 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: Дубровицька міська рада, вул. Воробинська, 4, м.Дубровиця Рівненська область, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.