Провадження № 2/752/407/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
14 червня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Венгерчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
19.12.2019 року позивач АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь банку заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 01.06.2010 року, у розмірі 14 728, 29 грн. та судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.06.2010 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000, 00 грн.
ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www/priwatbank/ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, невиконаним залишилося зобов`язання у частині погашення тіла кредиту в розмірі 14 728, 29 грн.. Спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .. За повідомленням Шостої київської державної нотаріальної контори від 29.09.2014 року спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. На вимогу від 04.08.2019 року щодо виконання зобов`язання ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 ніякої відповіді не надала, у добровільному порядку зобов`язання спадкодавиці не виконала.
З підстав невиконання позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору в частині повернення кредиту просить стягнути зі спадкоємиці ОСОБА_1 14 728, 29 грн. на виконання зобов`язань ОСОБА_2 .
У судовому засіданні сторони відсутні.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, просив розглянути справу за відсутності його представника, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.06.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, що підтверджено заявою позичальника та умовами надання банківських послуг і отримання кредиту .
Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 23.08.2006 року № 906 С-169, кредитор надав, а позичальник отримав кредит у сумі 15 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
За умовами цих же Умов і правил надання банківських послуг, а саме: п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 2.1.1.7.6. умов договору: клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії; у випадку не виконання зобов`язань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплатити винагороду банку; при порушенні строків платежів клієнтом по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500, 00 грн. та 5% від суми позову (а.с. 8-31).
Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Зобов`язання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.
За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.
Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_2 щодо надання кредиту, а остання не виконала свої зобов`язання у зв`язку зі смертю, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на день смерті ОСОБА_2 , борг останньої перед банком за тілом кредиту становив - 14 728, 29 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором від 01.06.2010 року, а також невиконання спадкоємицею останньої вимоги банку щодо погашення тіла кредиту спадкодавиці ОСОБА_2 .
Відповідно до правил статтей 608,1218,1219 ЦК України: у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті.
З аналізу зазначених вище норм ЦК України, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, у такий спосіб відбувається заміна боржників за зобов`язанням.
За повідомленням Шостої київської державної нотаріальної контори від 29.09.2014 року спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. На вимогу від 04.08.2019 року щодо виконання зобов`язання ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 ніякої відповіді не надала, у добровільному порядку зобов`язання спадкодавиці не виконала.
Відповідно ждо правил статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.
Як видно зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20.06.2010 року ОСОБА_2 , остання надала інформацію кредитору, що є/ власником нерухомого майна у формі спільної власності.
Наразі, приймаючи до уваги встановлені судом обсмтавини, що відповідачка ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_2 на день її смерті, з заявою про відмову від спадщини в установленому законом порядку до нотаріуса не зверталася, будучи належним чином повідомленою про заявлений АТ «КБ «ПриватБанк» спір, правом подачі відзиву на позов та заперечити зазначені позивачем підстави для позову не скористалася, відповідно суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «ПриватБанк» д ОСОБА_1 .
З огляду на наведене, а також відсутність у суду можливості перевірити зазначені позивачем підстави щодо невиконання відповідачкою зобов`язань за договором, стороною в якому була ОСОБА_2 у частині повернення кредиту, через відсутність останньої у судовому засіданні, позов є таким, що підлягає задоволенню.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 625, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,
позовні вимоги акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 01.06.2010 року у розмірі 14 728, 29 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921, 00 гривень, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 16 649 (шістнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 29 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк