Справа № 459/632/22
Провадження № 2/459/142/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

01.04.2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати виконавчий напис від 23.04.2019 року № 1193, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначив, що із реєстру виконавчих проваджень через електронний доступ стало відомо, що приватним нотаріусом Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис від 23.04.2019 року. Відповідно до змісту виконавчого напису вирішено звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № СGZ0GК00000055 від 24.12.2007 року передане в іпотеку банку. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, у розмірі: заборгованість за кредитом - 38 848,84 дол. США, заборгованість за відсотками - 31 205,06 дол. США, комісія - 8 658,00 дол. США, пеня-193 238,13 дол. США, що всього становить 271 950,03 дол. США, що еквівалентно 7 544 154,90 грн. За вчинення виконавчого напису витрати становлять 3500 грн. Строк за який проводиться стягнення становить 11 років 01 місяць 08 днів з 24.12.2007 року по 01.02.2019 року. Зазначає, що стягнення проводилось більше ніж за 3 роки. Також зазначає, що у зв`язку із наявною заборгованістю банк звертався до Червоноградського міського суду Львівської області у 2012 році із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення і зняття з реєстрації за кредитним договором № СGZ0GК00000055 від 24.12.2007 року та договору іпотеки № СGZ0GК00000055 від 24.12.2007 року. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2014 року по справі № 1327/4837/2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанку» задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СGZ0GК00000055 від 24.12.2007 р., - в розмірі 58 448 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сорок вісім), 31 дол. США., що еквівалентно 490965 (чотириста дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 80 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 67,30 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 ) з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною для подальшої реалізації, встановленої незалежним експертом - оцінювачем, а саме, ринкової вартості нерухомого майна на момент реалізації. Ствердив, що банк звернувшись до суду з вказаним вище позовом, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, а тому використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, а також сплати процентів, відтак вважає, що після 07.04.2009 р. нарахування відсотків є незаконними, і відповідач про це знав та вводив в обман нотаріуса. Таким чином вважає, що відповідач звернувся до нотаріуса поза межами трьох років, вимоги за якими був виданий виконавчий напис ґрунтуються на заборгованості, яка виникла більше ніж протягом 3 років до дня видачі виконавчого напису, що також вказує на протиправність цього виконавчого напису та відсутність безспірності заборгованості. Звертає увагу на те, що позивач жодних повідомлень перед вчиненням виконавчого напису не отримував та банк не направляв навіть копію виконавчого напису чи претензії.

Ухвалою від 04.04.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 13.05.2022 року з повідомленням сторін, який було відкладено востаннє на 13.06.2022 р..

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив, 05.05.2022 року подав письмові пояснення, у яких просив у задоволенні позову відмовити. В своїх запереченнях зазначив, що банком для вчинення виконавчого напису було надані всі необхідні документи, виконавчий напис нотаріусом був вчинений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства. Крім того зазначив, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів повного чи частково погашення заборгованості.

Третя особа подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, матеріали цивільної справи № 1327/4837/2012, суд прийшов до такого висновку.

Установлено, що 24.12.2007 року між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та позивачем, укладено кредитний договір № СGZ0GК00000055про надання споживчого кредиту, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 39000 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 24.12.2019 року, а також у сумі 5018,40 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 24.12.2007 року сторони уклали договір іпотеки, відповідно до якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 67,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 24.12.2007 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30 січня 2014 року у справі №137/4837/2012 позовну заяву банку було задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № CGZ0GK00000055 від 24.12.2007 р., в розмірі 58 448 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сорок вісім), 31 дол. США., що еквівалентно 490 965 (чотириста дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 80 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 67,30 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ ПриватБанк (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 ) з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною для подальшої реалізації, встановленої незалежним експертом оцінювачем, а саме, ринкової вартості нерухомого майна на момент реалізації. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2014 р. рішення суду залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

23.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1193 про стягнення з позивача на користь АТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитом - 38 848,84 дол. США, заборгованість за відсотками - 31 205,06 дол. США, комісія - 8 658,00 дол. США, пеня - 193 238,13 дол. США, що всього становить 271 950,03 дол. США, що за курсом НБУ на 01.12.2019 року становить 7 544 154,90 грн. За вчинення виконавчого напису витрати становлять 3500 грн. Строк за який проводиться стягнення становить 11 років 01 місяць 08 днів з 24.12.2007 року по 01.02.2019 року.

10.02.2022 року державним виконавцем Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68590036, з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів).

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява також може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п.3.1-3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Разом з тим, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 14-318цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що преюдиційний характер для справи має вказане вище судове рішення, згідно яких АТ КБ «Приват Банк» 07.04.2009 року звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2014 року по справі № 137/4837/2012 позовну заяву банку було задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки на суму 58 448, 31 дол. США, що еквівалентно 490 965,80 грн..

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Враховуючи, що збільшення розміру заборгованості відбулося у зв`язку з нарахуванням АТ КБ «ПриватБанк» процентів та пені за користування кредитними коштами після ухвалення рішення суду про дострокове стягнення кредиту, нарахована банком заборгованість не є безспірною, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Відтак безпідставними є доводи відповідача про те, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення.

Слід зазначити, приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічна норма, як уже зазначалося вище, закріплена і у абзаці другому п.п.3.1 Порядку.

Попри це, вимоги за якими був виданий виконавчий напис грунтуються на заборгованості, яка виникла більше ніж протягом трьох років до дня видачі виконавчого напису, що також вказує на протиправність цього виконавчого напису та відсутність безспірності заборгованості.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позову та про сплату судового збору у розмірі 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 1488, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 23.04.2019 року № 1193, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 7 547 554,90 грн. з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із АТ КБ «Приватбанк» в користь ОСОБА_1 1488, 60 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.06.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак