Справа № 521/9552/21
Провадження № 4-с/521/8/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Манюк Д.В.,

за участі скаржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторія Вадимівна, про визнання дій неправомірними, зобов`язання скасувати власною постановою встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця, щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, в якій просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни під час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, від 03.06.2021 р.; зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса Лукіянчук Вікторію Вадимівну скасувати власною постановою тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду особи з України, що було застосовано у виконавчому провадженні № 49924724 та зняти зазначене обмеження у встановленому порядку.

В обгрунтування заявленої скарги, скаржником вказано про таке.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2012 року по справі

1519/15341/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з 28.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 та було видано відповідний виконавчий лист, від 25.11.2014 р., на примусове виконання якого було відкрито виконавче провадження № 49924724.

Зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни.

В межах цього виконавчого провадження постановою, від 15.02.2018 р. державного

виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса

Головного територіального управління юстиції в Одеській області Праведного М.Ю. було

встановлено Боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, - до

погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.09.2019 року, в цій справі

виконавчий лист що виконується в зазначеному виконавчому провадженні було визнано

таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 20 червня 2019 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.05.2019 року по

справі № 521/9671/18 було визначено заборгованість боржника в зазначеному

виконавчому провадженні № 49924724 за період з вересня 2012 року по січень 2018 року

в розмірі 159 869 грн. та розстрочено її виплату на 24 місяця.

За розрахунком, що був складений Суб`єктом оскарження 11.02.2021 року, визначено заборгованість Боржника у розмірі 200 989, 00 грн.

На думку скаржника, вбачається, що із зазначеного розрахунку, до загальної суми заборгованості суб`єктом оскарження було зараховано: визначену судом заборгованість за період з вересня 2012 року по січень 2018 року, - в розмірі 159 869 грн; поточну заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла під час примусового виконання виконавчого листа в цій справі в межах виконавчого провадження №49924724 в період з лютого 2018 по червень 2019 р., - в розмірі 68 000 грн; заборгованість за аліментами з липня 2019 року по червень 2020 року в загальному розмірі 24 000 грн, - на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 20.06.2019 р. по справі № 521/9671/18, яким було визначено нове зобов`язання Боржника щодо сплати аліментів на користь Стягувача в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Також, на думку скаржника, до цієї суми була включена сума неустойки (пені) у розмірі 81520 грн., визначеної на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.06.2018 р. по справі № 521/2393/18.

При цьому Боржник наголошує на неправомірності такого розрахунку, оскільки в межах виконавчого провадження № 49924724, на думку скаржника, здійснюється примусове виконання лише за виконавчим листом по справі 1519/15341/2012.

Скаржник вважає, що відсутні правові підстави щодо включення до цього розрахунку зобов`язань Боржника, що виникли на підставі судових рішень в інших справах (№ 521/9671/18, №521/2393/18) і вони не підлягають примусовому виконанню в

виконавчому провадженні № 49924724.

Також, скаржник вказав, що немає правової підстави включати штрафні санкції до розміру заборгованості за аліментами, оскільки законодавство розділяє ці об`єкти (аліменти, штраф, пеня).

На думку скаржника, в розрахунок заборгованості Суб`єктом оскарження було правомірно включено тільки складові, що зазначені в пунктах 1, 2 вищенаведеного переліку, з яких визначається заборгованість в загальній сумі 227 869 грн.

З урахуванням того, що на час складання розрахунку Боржником вже було фактично сплачено 132 400 грн, загальний розмір правомірного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом 25.11.2014 р. по цій справі на 11.02.2021 р. дорівнював 95 469 грн.

Станом на 27.05.2021 р. Боржник здійснив додаткові виплати за виконавчим провадженням № 49924724 в загальній сумі 96 000 грн. і таким чином повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом з цієї справи, що перебуває на примусовому виконанні в виконавчому провадженні № 49924724.

Також скаржник вказав, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

За такими обставинами, на думку скаржника ОСОБА_1 , виникли підстави для зняття обмеження Боржнику у праві виїзду за межі України, за чим Боржник звернувся (поштою) до Суб`єкта оскарження із відповідною заявою, яка фактично була вручена 10.06.21 р..

Станом на 24.06.2021 р. Суб`єктом оскарження тимчасове обмеження у праві виїзду

Боржника з України у встановленому порядку не скасоване та не знято, відповіді на заяву

Боржника не надано.

Боржник вважає, що якщо обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Боржник впевнений, що Суб`єктом оскарження допущено незаконну

бездіяльність, за якою без відповідних правових підстав щодо Боржника продовжує

існувати обмеження у праві виїзду за межі України, а тому звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України.

Представник заявника надав до суду пояснення, в яких вимоги скарги підтримав (а.с.46-49).

Державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук В.В. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала до канцелярії суду завірені належним чином матеріали виконавчого провадження № 49924724 (а.с.66-142).

Дослідивши скаргу, наявні матеріали, суд приходить до висновку про таке.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що на підставі Рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 19.12.2012 року, по справі №1519/15341/2012, було видано виконавчий лист, від 25.11.2014 р., на примусове з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі, в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68-69)

На підставі вказаного виконавчого листа до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса звернулась 21.01.2016 року з заявою ОСОБА_3 (а.с.67)

На виконання зазначеного, Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одеса було відкрито виконавче провадження № 49924724 (а.с .74)

У той же день, копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.73)

У той же день, було направлено Виклик ОСОБА_1 про явку до державного виконавця (а.с.79)

Також, виконавцем було зроблено розрахунок по аліментам, як вказано з 28.08.2012 року по 01.01.2016 року. Однак, розрахунок було зроблено фактично з 01.09.2012 року по 01.01.2016 року тобто, за 40 місяців, який склав 160000 грн. (а.с.80-81)

Також, 30.01.2018 року було направлено Виклик ОСОБА_1 про явку до державного виконавця (а.с.87-88.)

Крім того, було направлено запити відносно ОСОБА_1 до ДП «ПІ ДЖІ ТРЕЙД» (а.с.82, 86.)

Проте, заборгованість по аліментам на період 01.02.2018 року, боржником сплачена не була, а тому 01.02.2018 року виконавцем знову було зроблено розрахунок по аліментам, як вказано з 28.08.2012 року по 27.03.2018 року, який склав 271483,87 грн. (а.с.91-93).

Також, виконавцем було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською зброєю, у праві полювання, про розшук майна боржника, про накладення штрафу.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно до декларації про доходи боржника ОСОБА_1 , від 12.04.2018 року, боржник тимчасово не працює ( а.с.104-106).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.06.2018 року, по

справі № 521/2393/18 було стягнуто з ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2012 року по 31.03.2018 року, в сумі 81520 грн. (а.с.108-111).

За скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення суду, судом апеляційної інстанції скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції було залишено без змін (а.с.114-118)

На виконання вказаного рішення, 22.01.2019 року було видано виконавчий лист № 521/2393/18 (а.с.112)

З матеріалів виконавчого провадження № 49924724 вбачається про встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.125)

Також, 27.03.2018 року у зв`язку з не сплатою аліментів боржником ОСОБА_1 , Постановою державного виконавця було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.119-120).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.05.2019 року, по

справі № 521/9671/18 за позовом ОСОБА_1 було задоволено позов частково та зменшено розмір аліментів, що стягуються на дитину на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 12 грудня 2012 року, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки до 2000,0 грн., від дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дочкою, повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; також встановлено заборгованість ОСОБА_1 за аліментами на утримання доньки, яка виникла за період з вересня 2012 року по січень 2018 року включно, в розмірі 159869,00 грн., розстрочено виплату заборгованості на 24 місяці (а.с.126-132).

Вказане рішення суду набрало законної сили 20.06.2019 року (а.с.132).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.09.2019 року, по справі № 1519/15341/2012 за заявою представника ОСОБА_1 було задоволено заяву частково та визнано виконавчий лист № 521/15341/2012, виданий 25.11.2014р. Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 19 грудня 2012 року, у справі за позовом про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 20 червня 2019 року, в задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено (а.с.133-135).

По справі № 521/9671/18 видано виконавчий лист про стягнення з 20.06.2019 року з боржника ОСОБА_1 аліменти в сумі 2000 грн. (а.с.136).

Оскільки заборгованість по сплаті аліментів боржником ОСОБА_1 сплачена не була, тому, у зв`язку з несплатою аліментів боржником ОСОБА_1 , виконавцем в черговий раз, 03.06.2020 року було зроблено розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам (а.с.137-138).

Як вказано у цьому, складеному виконавцем розрахунку, розраховано заборгованість: - згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року по справі № 521/9671/18, яке набрало законної сили 20.06.2019 року, було зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка виникла за період з вересня 2012 року по січень 2018 року та визначено в новому розмірі 159869,00 грн.;

-за період з лютого 2018 року по червень 2019 року заборгованість становить 17 місяців, тобто 17 х 4000,00=68000,00 грн.;

-згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/9671/18, від 20.06.2019 року, розмір аліментів було зменшено до 2000,00 грн., тому за період з липня 2019 по червень 2020 року заборгованість становить 12 місяців, тобто 12 х 2000,00 = 24000,00грн;

-за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси № 521/2393/18, від 21.12.2018 року,

за прострочення сплати аліментів, за період з 01.09.2012 року по 31.03.2018 року, було

зараховано неустойку (пеню), у розмірі 81520,00 грн.

Загальна заборгованість за вище вказаними виконавчими документами становить 333389,00 грн.. Боржником на 03.06.2020 року було сплачено аліментів на загальну суму 34400,00 грн.. Отже, встановлена заборгованість на 03.06.2020 рік склала 333389,00-34400,00=298989,00 грн. (а.с.137-138)

За розрахунком, що був складений державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук В.В., 11.02.2021 року було визначено своєчасно не сплачену заборгованість боржника ОСОБА_1 , у розмірі 200 989, 00 грн. (а.с.15-16).

16.02.2022 року, у зв`язку з несплатою аліментів боржником ОСОБА_1 , виконавцем в черговий раз, було зроблено розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах на 16.02.2022 року (а.с.139-140).

Як вказано в складеному виконавцем розрахунку, від 16.02.2022 року, заборгованість складається з наступного: - згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.05.2019 року по справі № 521/9671/18, яке набрало законної сили 20.06.2019 року, було зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка виникла за період з вересня 2012 року по січень 2018 року та визначено заборгованість в новому розмірі - 159869,00 грн.;

-за період з лютого 2018 року по червень 2019 року заборгованість становить 17 місяців, тобто 17 х 4000,00 = 68000,00 грн.;

-згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/9671/18, від 20.06.2019 року, розмір аліментів було зменшено до 2000,00 грн., тому за період з липня 2019 по лютий 2022 року заборгованість по не сплаті аліментів на дитину становить 42 місяці, тобто 42 х 2000,00 = 84000,00 грн;

-за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси № 521/2393/18, від 21.12.2018 року,

за прострочення сплати аліментів, за період з 01.09.2012 року по 31.03.2018 року, боржнику ОСОБА_1 було нараховано неустойку (пеню), у розмірі 81520,00 грн.

Загальна заборгованість за вище вказаними виконавчими документами становить 393389,00 грн. На 03.06.2020 рік боржником було сплачено за весь період аліментів на загальну суму 34400,00 грн.. Тому, встановлена заборгованість боржника ОСОБА_1 на 03.06.2020 рік склала 333389,00-34400,00=298989,00 грн.

За період до 16 лютого 2022 року боржником ОСОБА_1 , було сплачено всього заборгованості за аліментами в сумі 202500 грн. Отже, встановлена не сплачена сума заборгованості боржника ОСОБА_1 на дату 16 лютого 2022 року складає 156489 грн. (а.с.139-140)

Згідно до паспорту ОСОБА_1 , він зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.152)

На час звернення скаржника до суду, зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни.

Згідно до Постанови державного виконавця, тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було встановлено до

погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.119-120).

Стаття 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, здійснюється на підставі ухвали суду, постановленої за поданням державного або приватного виконавця.

Крім того, абзацем першим частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII, від 03.07.2018р., встановлено, що, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Оскільки наявна заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому, у відповідності до норм діючого законодавства, державний виконавець може винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Також, матеріали справи вказують на ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Також, згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 5 ст. 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно до ч.1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду та за час розляду судом скарги скаржника, ОСОБА_1 не було надано до суду доказів про погашенняним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Посилання скаржника на те, що вказана заборгованість не є заборгованістю зі сплати аліментів, а являється заборгованістю, яка є пенею, яку було стягнуто з ОСОБА_1 за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/2393/18, від 21.12.2018 року, за прострочення сплати аліментів, за період з 01.09.2012 року по 31.03.2018 року, суд прийняти до уваги не може, оскільки боржнику ОСОБА_1 за вказаним рішенням суду було нараховано неустойку (пеню), у розмірі 81520,00 грн., а заборгованість боржника ОСОБА_1 , згідно до наданого до суду виконавцем розрахунку, на дату - 16 лютого 2022 року складає 156489 грн.

Крім того, вивчені у судовому засіданні матеріали справи вказують на те, що скаржник ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаним про необхідність сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в період з 01.09.2012 року, такі аліменти не сплачував, за що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/2393/18, від 21.12.2018 року, за прострочення сплати аліментів, за період з 01.09.2012 року по 31.03.2018 року, з боржника ОСОБА_1 було стягнено неустойку (пеню), у розмірі 81520,00 грн.

Посилання скаржника на те, що виконавцем не правомірно визначено в розрахунку заборгованість та вказівка про те, які саме суми ним було сплачено, суд також не може прийняти до уваги, оскільки, скаржником не було оскаржено своєчасно в установленому законом порядку складений виконавцем розрахунок, як і не було надано до суду свого розрахунку та доказів на підтвердження сплати вказаної ним суми заборгованості за аліментами.

Посилання скаржника ОСОБА_1 на те, що він, станом на 27.05.2021 р. здійснив додаткові виплати за виконавчим провадженням № 49924724 в загальній сумі 96 000 грн. і таким чином повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом з цієї справи, що перебуває на примусовому виконанні в виконавчому провадженні № 49924724, суд також не приймає до уваги, оскільки на підтвердження заявленого, доказів до його скарги, скаржником не долучено.

Виходячи з аналізу наведених норм права та доказів наданих сторонами до суду і вивчених у судовому засіданні, наявних у суду матеріалів справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни скасувати власною постановою тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду особи з України, що було застосовано у виконавчому провадженні № 49924724 та зняти зазначене обмеження у встановленому порядку.

Щодо вимоги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця Лукіянчук В.В., під час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, від 03.06.21 р., не надання Боржнику відповіді на його заяву, суд зазначає про таке.

До суду скаржником надано адресовану державному виконавцю Лукіянчук В.В., заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.17-18).

На підтвердження того, що було відправлено вказану заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України державному виконавцю Лукіянчуку В.В., до суду скаржником до його скарги долучено ксерокопію фіскального чеку, згідно до якого, засобами зв`язку ПАТ «Укрпошта» було відправлено рекомендований лист 07.06.2021 року до Першого Приморського ВДВС (а.с.19).

Також, скаржником долучено роздруківку з сайту ПАТ «Укрпошта» трекінг відправлень, за яким відстежено відправлений лист та вказано, що відправлення було вручено 10.06.2021 року (а.с.19).

Доказів того, що заява скаржника була розглянута і йому на його заяву було надано відповідь, до суду державним виконавцем Лукіянчук В.В., за час розгляду скарги судом, надано не було.

Отже, виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення вимоги скарги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця Лукіянчук В.В., під час розгляду заяви ОСОБА_1 , від 03.06.2021 р., про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторія Вадимівна, про визнання дій неправомірними, зобов`язання скасувати власною постановою встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни, під час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, від 03.06.2021 р., неправомірною.

В задоволенні скарги про зобов`язання державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса Лукіянчук Вікторії Вадимівни скасувати власною постановою тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду особи з України, що було застосовано у виконавчому провадженні № 49924724 та зняти зазначене обмеження у встановленому порядку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апаеляційної інстанції, в порядку та у строки, передбачені ст. 353-355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 червня 2022 року.

Суддя Н.В. Мирончук