КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/3281/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Гудзери Тараса Сергійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

у березні 2010 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 вересня 2007 року між ОСОБА_3 (Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «ОТП Банк»/, був укладений Кредитний договір № МL- 009/326/2007.

На підставі кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 150 000,00 швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 3, 99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку (Позивачу) на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до п. 2 частини № 1 Кредитного договору Позичальник, в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. За умовами кредитного договору та Додаткового договору Позичальник зобов`язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує умови відповідних договорів. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 19 вересня 2007 року було укладено два договори поруки:

- між Банком та ОСОБА_1 договір поруки № SR - 009/326/2007/1;

- між Банком та ОСОБА_4 договір поруки № SR - 009/326/2007/2.

За умовами Договорів поруки, п. 1.1. Поручителі зобов`язались відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням Позичальника, що виникають з умов Кредитного договір та договорів поруки.

Позичальник не виконував свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим Банк просив стягнути солідарно із відповідачів заборгованість по кредиту, яка станом на 10.02.2010 року становила 1 114 255, 56 гривень (еквівалент в швейцарських франках на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ - 143 340,98 швейцарських франків) та 34378,53 гривень пені і штрафних санкцій.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2013 року позов ПАТ «ОТП Банк» було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2013 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2013 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача - ПАТ «ОТП Банк».

21.10.2013 року представником Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 07 жовтня 2013 року заборгованість позичальника по кредиту за Кредитним договором складає 196 114, 54 швейцарських франків, що еквівалентно 1 736 420 гривень 69 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та неустойки в розмірі 6 136 630 гривень 21 копійок, що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі - 137 206 швейцарських франків 10 сантима; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 58 908 швейцарських франків 44 сантима; пені за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 6 136 630 гривень 21 копійка.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML - 009/326/2007 від 19 вересня 2007 року у розмірі 196 114 швейцарських франків 54 сантима, що еквівалентно 1 736 420 гривень 69 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та неустойку в розмірі 6 136 630 гривень 21 копійок, що разом складає 7 873 050 гривень 90 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 3 441, 00 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 гривень 00 копійок.

У листопаді 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гудзера Т.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, зокрема, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки тій обставині, що проценти та пеня нараховані позивачем незаконно, після закінчення терміну кредитування, який сплив 29.09.2009 року у зв`язку із пред`явленням ПАТ «ОТП Банк» до Позичальника письмової вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ОПТ Факторинг Україна», посилаючись на положення ч. 2 статті 358 України, звертає увагу на відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження з огляду на те, що апеляційна скарга була подана відповідачем після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення. Позивач також не погоджується із твердженнями апелянта з приводу нібито незаконного нарахування процентів та пені, посилається на безпідставність таких доводів. Зазначає, що зміна правової позиції суду в інших подібних справах не може бути підставою для перегляду рішення суду та його скасування.

Щодо доводів позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 13Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У пункті 9Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною першоюстатті 294 ЦПК України(у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи судом першої інстанції, судові повістки, які направлялись за адресою її проживання, повернуто до суду без вручення із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». (том 1 а.с. 52, 94, 153) ОСОБА_1 не приймала участі у розгляді справи у суді першої інстанції, не була присутня під час проголошення Дарницьким районним судом м. Києва судового рішення від 19 грудня 2013 року. Матеріали справи також не містять доказів вручення ОСОБА_1 копії судового рішення (том 1 а.с. 238, 242)

Представник ОСОБА_1 - адвокат Таран Л.М. отримала копію судового рішення після ознайомлення з матеріалами справи 27.10.2021 року, що підтверджується заявою. (том 2 а.с. 9)

Таким чином, подавши апеляційну скаргу 04.11.2021 року, апелянт дотримався визначених положеннями ч. 1 статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гудзера Т.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач - ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» свого представника для участі у судовому засіданні не направив, надіславши на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача та співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з огляду на їх належне повідомлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між ОСОБА_3 (Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого стало в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № МL- 009/326/2007 (а.с. 6).

На підставі Кредитної заявки Позичальникавід 19 вересня 2007 року, Банк надав йому кредит в сумі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) Швейцарських франків (а.с. 14).

Відповідно до п. 2 частини № 1 Кредитного договору позичальник, в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 3 частини № 1 Кредитного договору та п. 1.4. частини № 2 Кредитного договору).

Згідно з п. 1.5. частини № 2 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі Платежу та не пізніше Дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором.

В зв`язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, позивачем нараховано заборгованість по кредиту, розмір якої станом на 07 жовтня 2013 року складав 137 206, 10 швейцарських франків - залишку заборгованості по кредиту, 58908,44 швейцарських франки - несплачених відсотків за користування кредитом, а всього - 196 114, 54 швейцарських франків, що еквівалентно 1 736 420 (один мільйон сімсот тридцять шість тисяч чотириста двадцять) гривень 69 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку;та неустойки в розмірі 6 136 630,21 грн. (а.с. 141-142).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 19 вересня 2007 року було укладено два договори поруки між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_4 (далі-Поручитель 1) договір поруки № SR - 009/326/2007/2 (а.с. 17); ОСОБА_1 (далі-Поручитель 2) договір поруки № SR-009/326/2007/l. (а.с. 16).

За умовами Договорів поруки, п. 1.1, 1.2, Поручителі зобов`язались відповідати як солідарні боржники в повному обсязі по борговим зобов`язанням Позичальника, що виникають з умов Кредитного договору.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-009/326/2007 від 19 вересня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , за договорами поруки № SR-009/326/2007/1 від 19 вересня 2007 року та № SR-009/326/2007/2 від 19 вересня 2007 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відповідно.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, суд першої інстанції встановив факт невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором та вважав обґрунтованими доводи позивача щодо розміру такої заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до п. 1.9.1 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначений Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим Договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього Договору) чи іншими укладенимиз Банком договорами та/або умов Документів забезпечення. При цьому, зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати направлення Банком на адресу Позичальника відповідної Вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги.

Визнаючи обґрунтованим наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 07 жовтня 2013 року, суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що ПАТ «ОТП Банк», скориставшись положеннями ст. 1050 ЦК України та положеннями п. 1.9.1 Кредитного договору, 22.09.2009 року надіслав ОСОБА_3 Досудову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором № МL-009/326/2007 від 19.09.2007 року р., чим на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Відповідно до правового висновку, сформованогоВеликою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 в п. 54, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних).

ОСОБА_3 був зобов`язаний повернути тіло кредиту та сплатити заборгованість за кредитом протягом 30 календарних днів з моменту направлення вимоги банку; зазначений строк почав відлік з 29.09.2009 року.

У такому разі після закінчення зміненого за ініціативою банку строку кредитування нарахування будь-яких передбачених кредитним договором платежів, окрім сум, передбачених частиною другоюстатті 625 ЦК України, є незаконним.

Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, сформульованими Великою Палатою Верховного Судуу постановах від 04 липня 2018 року у справі 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в тому розмірі, який був визначений ПАТ «ОТП Банк» станом на 29.09.2009 року, а саме: 137 242,92 швейцарських франків - заборгованості по кредиту; 8514,95 швейцарських франків - заборгованості по відсоткам, 9 773,40 грн. - пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а також 75,00 грн. штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що незаконне нарахування позивачем процентів та неустойки після пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до положень п. 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Визнаючи доводи апеляційної скарги обґрунтованими в частині безпідставного нарахування позивачем заборгованості по процентам та неустойки по кредитному договору № ML - 009/326/2007 від 19 вересня 2007 року після пред`явлення письмової вимоги про дострокове погашення заборгованості, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним задовольнити апеляційну скаргу частково, змінивши рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості, що підлягає до солідарного стягнення із відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Гудзери Тараса Сергійовича - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року змінити в частині визначення розміру заборгованості за Кредитним договором № МL- 009/326/2007, вказавши, що розмір заборгованості, що підлягає до солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»становить 137 242,92 швейцарських франків - заборгованості по кредиту; 8514,95 швейцарських франків - заборгованості по відсоткам, 9 773,40 грн. - пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а також 75,00 грн. штрафу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 17 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.