Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2022 Справа №607/23699/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Мокрій М.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою до ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/7 частку будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_3 , а також на 1/14 частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємиці за законом після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 після його смерті відкрилась спадщина, зокрема і на частину будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до складеного за життя померлим ОСОБА_3 заповітом. За твердженням позивачки вона звернулася в Тернопільську районну державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що було виявлено, що відсутня державна реєстрація права власності та правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок.

Крім того позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на 1/7 частку, яка належала йому, як члену колгоспного двору. Вказує, що у встановлені строки звернулась від свого імені та від імені малолітньої доньки ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України та отримано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України про визнання права власності на спадкове майно. Розгляд справи №607/23699/21 визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

17 лютого 2022 року на адресу суду від Тернопільської районної державної нотаріальної кантори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №132/2021 після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15 березня 2022 року від державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №516/2002 після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судове засідання з`явився представник позивача, адвокат Підкова І.Р., яка підтримала вимоги позовної заяви та просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачем Великоберезовицькою селищною радою явки в судове засідання повноважного представника не забезпечено, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до Свідоцтва на забудову індивідуальної садиби зареєстрованої у Виконавчому комітеті Тернопільської районної ради 25.07.1979 р. за № 4113 ОСОБА_3 побудував будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 грудня 1989 року, яке видано на підставі рішення Виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради № 72 від 18.12.1989, житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 відноситься до типу господарств колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_3 . Дане будинковолодіння як майно колгоспного двору 30.12.1986 зареєстроване в Тернопільському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №506, головою якого вказано ОСОБА_3 .

Відповідно до Довідки виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради № 3610 від 17 листопада 2021 року будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується колгоспним двором та станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були 7 осіб:

ОСОБА_3 - Голова двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 )

ОСОБА_7 - дружина ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_2 - дочка ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_4 - зять (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 )

ОСОБА_8 - внук ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_9 ) - внучка (племінниця позивача) ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_10 - внук (племінник позивача) ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Із свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 23 лютого 2021 року виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Матеріали справи свідчать, що за життя ОСОБА_3 розпорядився всім належним майном та склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 26.04.2001 за №85, за яким все майно належне ОСОБА_3 осатаній заповів ОСОБА_2 .

В подальшому з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 позивачка звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, у зв`язку з чим заведена спадкова справа за № 132/2021 про що свідчить доданий до матеріалів справи Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №64126305 від 29.03.2021року.

Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І. В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2254/02-31 від 11 жовтня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №1103 від 23.08.2021року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 , рахується за: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 15 червня 1998 року видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області .

Після його смерті в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за №516/2002, за заявою ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_5 . Спадкоємцями першої черги за законом була позивачка, як дружина померлого, та малолітні діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Матеріали справи свідчать, що 24 липня 2002 року ОСОБА_8 подав заяву про те, що спадщину не прийняв, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, оформляти своїх спадкових справ не бажає, звертатись до суду за продовженням строку прийняття спадщини не буде.

11 жовтня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори за №2255/02-31 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, вказане домоволодіння належало 7 (сім) членам колгоспного двору ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в рівних частинах по 1/7 на праві сумісної власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавці не отримали за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснили державної реєстрації свого права власності, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 164,2 кв.м, житловою 87,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/14 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 164,2 кв.м, житловою 87,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 392, 1216, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) право власності на спадкове майно 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 164,2 кв.м, житловою 87,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/14 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 164,2 кв.м, житловою 87,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк