Справа № 449/474/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2022 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Вовк О.С.,

за участю:

представника заявника: адвоката Гайової Г.Б.,

заінтересованої особи: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 до заінтересованої особи: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування у її кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 у її присутності та у її відсутності, усунути перешкоди у користуванні газом, світлом, можливістю готування та зберігання продуктів у квартирі АДРЕСА_2 та обмеження будь-якого, особливо нецензурного спілкування з нею. Свої вимоги аргументую тим, що вона являється матір`ю ОСОБА_1 , який проживає разом з нею та дружиною ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , де і зареєстровані; Вона, син та невістка, її онук ОСОБА_4 є співвласниками вищезгаданої квартири, кожен має по ? частки. Останні роки проживання поруч з сином та його сім`єю стало неможливим, оскільки ОСОБА_1 вчиняє по відношенню до неї психологічне насильство: дебоші, скандали, погрози житло, побої постійні образи, викрав багато речей, які належали особисто їй, позбавив її можливості користуватися в квартирі комунікаціями, відрізав світло, газ, вона не можу приготувати їсти, не має можливості перебувати в кухні, користуватися газовою плиткою, холодильником, у її відсутність нишпорить у її кімнаті і забирає все, що там знаходиться. Вона неодноразово зверталася до дільничного інспектора Мацюка А. з приводу неправомірних дій сина по відношенню до неї, писала заяви, але безрезультатно, ОСОБА_1 продовжує щодо неї вчиняти психологічне насильство. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить ОСОБА_1 відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, побоях, знущанні, вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребую захисту у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Представник заявника підтримала заяву про видачу обмежувального припису з мотивів наведених у заяві просила її задоволити.

ОСОБА_1 заперечив проти заяви про видачу обмежувального припису, оскільки вважає мотиви надуманими, такими що не відповідають дійсним обставинам. Заперечив фак вчинення відносно ОСОБА_2 фізичного чи психологічного насильства, викрадення речей останньої, крім цього зазначив, що дійсно виключає газ коли знаходиться на роботі, але лише з тих мотивів, що його матір вже стара і хвора і забуває його виключати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири в АДРЕСА_1 по ? частки кожен.

Заявою ОСОБА_2 від 13.05.2022 року, встановлено, що остання зверталася до начальника Перемишлянського відділення поліції Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 домашнього насильства.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.11.2020 року, ОСОБА_1 визнанно винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.09.2021 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Згідно п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи положення Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству , обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього відповідних обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо матері, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України Про запобіганню та протидію домашньому насильству , суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задоволити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

1) перебування у кімнаті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 у її присутності та у її відсутності;

2) усунути перешкоди у користуванні газом, світлом, можливістю готування та зберігання продуктів у квартирі АДРЕСА_2 ;

3) обмежити будь-якого, особливо нецензурного спілкування з ОСОБА_2 ;

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р. О. Борняк