Справа №538/126/21
Провадження по справі №2/538/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Зуб Т.О.

при секретарі Криворучко В.І.

прокурора Миргородської окружної

прокуратури Полтавської області Фурса В.І.

представника позивача Головного

управління Держгеокадастру у

Полтавській області Прокопенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Лохвицької об`єднаної територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Лохвицької об`єднаної територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіня.

В обгрунтування позову позивачем зазначено, що органом прокуратури при здійсненні представницьких повноважень встановлено порушення вимог чинного земельного законодавства, що порушують інтереси держави у сфері земельних відносин.

Так наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області № 11518 СГ від 08.06.2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 передано із земель державної власності у приватну власність 2 га землі для ведення особистого селянського господарства на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району.

На підставі вказаного наказу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 здійснено Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:1027.

Вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру в Полтавській області на думку позивача №11518-СГ від 08.06.2020 року є незаконним, оскільки прокуратурою встановлено, що на виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 21.08.2020 № 122 «Про проведення службової перевірки» працівниками Головного управління проведено службове розслідування за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 до ГУ Держеокадастру в Полтавській області у встановленому законом порядку не звертався, а наказ № 11518 СГ від 08.06.2020 року управлінням не видавався. Вказане підтверджується актом службової перевірки фактів викладених у службовій записці начальника юридичного управління Головного управління Держеокадастру в Полтавській області від 20.08.2020 № 3659/3-20-0.6 складеного 20.08.2020 року.

Крім того прокурор зазначив, що за фактом Лубенським ВП ГУНП в Полтавській області розслідується кримінальне провадження № 0000133 від 23.10.2020 за ч.2 ст. 190 КК України.

Таким чином записи про проведену державну реєстрацію вищевказаних прав, внесені державним реєстратором прав на нерухоме майно, в умовах відсутності для цього підстав.

До державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 , земля перебувала у державній власності право розпорядження якою згідно норм земельного законодавства належить до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області. Прокурор вважає, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності всупереч встановленого законом порядку, а тому існують всі правові підстави для витребування земельної ділянки у державну власність.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, вказваши, що ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в установленому законом порядку не звертався, а наказ № 11518 СГ від 08.06.2020 року управлінням не видавався. До суду представником відповідача не надано відповідних заяв про звернення до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з відміткою про отримання, крім цього до суду також не надано оригінал наказу, що вказує на відсутність у відповідача такого наказу.

Представник Головного управління Держгеокадасту у Полтавській області підтримав позицію прокурора, вказавши, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 08.06.2020 № 11518 СГ ОСОБА_1 не видавався. Крім того, в Автоматизованій системі діловодства не відображається заява відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Також зазначив, що в ГУ Держгеокадастрі у Полтавській області наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 08.06.2020 № 11518 СГ видавався взагалі на іншу особу.

Представник Лохвицької об`єднаної територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином. З листа який знаходиться в матеріалах цивільної справи вбачається, що інтереси Лохвицької територіальної громади не порушувалися, оскільки дані земельні ділянки не передавалися з державної в комунальну власність (а.с.31).

В судове засідання ОСОБА_1 , та представник ОСОБА_2 не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, у попередніх судових засіданнях, в яких приймав участь представник відповідача повідомив, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 08.06.2020 № 11518 СГ було видано в законний спосіб. На підставі цього наказу в наступному було розроблено технічну документацію, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, після чого земельну ділянку було зареєстровано.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

Як передбачає ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 02 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 31.07.2020 року, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 11518-СГ від 08.06.2020 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:1027, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства. Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229663076 від 26.10.2020 року ( а.с. 15-16).

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 21.08.2020 року № 122 «Про проведення службової перевірки» працівниками Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проведено службове розслідування за результатами якого встановлено, що реєстрація земельної ділянки з кадастровими номером :00:002:1027 в Державному земельному кадастрі та відповідно реєстрація права власності на зазначені ділянки здійснена з порушенням норм чинного законодавства.

Вказані обставини підтверджуються актом службової перевірки фактів викладених у службовій записці начальника юридичного управління Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області Шаповалової К.Г. № 3659/3-20-0.6 від 20.08.2020 року (а.с. 19-23).

За наслідками встановлення вказаних порушень Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області звернулося із заявою на адресу Держгеокадастру, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, прокуратури Полтавської області та Управління служби безпеки України в Полтавській області, що підтверджується листом від 28.09.2020 року № 21-16-0.114-5036/2-20 ( а.с. 17-18).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 23.10.2020 року (а.с. 32), за фактом можливого порушення земельного законодавства на території Лубенського району, Лохвицького району та інших районі Полтавської області зареєстроване кримінальне провадження за частиною 2 статті 190 КК України.

Дані обставини підтверджують факт того, що клопотання ОСОБА_1 про передачу йому у власність спірної земельної ділянки у встановленому законом порядку не вирішувалося, а наказ № 11518-СГ від 08.06.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не видавався.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду позивачем доведено відсутність відповідних рішень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:1027 відсутні та спірна земельна ділянка вибула з державної власності всупереч вимог закону, а тому існують всі правові підстави для витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння у державну власність, як передбачено ст. ст. 387, 388, 396 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 року у справі №910/1809/18 зазначила, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для цього не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, в яких на підставі цих рішень виникли права, що були надалі відчужені.

Таким чином, позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність наказів, без заявлення вимоги про визнання їх недійсними, оскільки таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які вони спрямовані.

Оскільки спірні земельні ділянки вибула з власності держави всупереч встановленого законом порядку, безоплатно та без відома уповноваженого органу, тому наявні всі правові підстави для витребування майна з незаконного володіння на користь держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:1027 підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідачем має бути відшкодовано судові витрати, понесені Полтавською обласною прокуратурою у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову у розмірі 4540 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 387, 388, 396 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Лохвицької об`єднаної територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:1027 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Яхниківської сільської ради Лохвицького району.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на нерухоме майно- земельну ділянку з кадастровим номером: :00:002:1027 площею 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 226 від 31.07.2020 року, та одночасно припинити право приватної власності ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на земельну ділянки з кадастровим номером :00:002:1027.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на користь Полтавської обласної прокуратури () понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.06.2022 року.

Суддя: Т.О. Зуб