Справа № 209/6070/14-ц
Провадження № 2-п/209/6/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6070/14-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

30 травня 2022 року до суду надійшла письмова заява представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, в якій останній просить суд поновити строк на оскарження заочного рішення та скасувати прийняте 02 лютого 2015 року заочне рішення суду. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що про наявність заочного рішення від 02 лютого 2015 року ОСОБА_1 дізнався від органів Державної виконавчої служби у травні 2022 року, після того, як з його банківської карти було стягнено грошові кошти. Після цього, в канцелярії Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, 27 травня 2022 року його представником отримано копію заочного рішення за позовом ОСОБА_3 . При цьому, про час та місце розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до нього відповідач повідомлений не був, що позбавило його можливості здійснити явку у судове засідання та вчинити інші необхідні процесуальні дії. Відповідач ОСОБА_1 заперечує проти вимог позивача, оскільки він, на момент розгляду справи, ніяких претензій в досудовому порядку від позивача щодо утримання доньки, яка продовжує навчання, не отримував, про потребу в грошах на навчання доньки його не повідомляли. Як йому відомо, донька навчалась у польському ВНЗ тільки один рік, аж ніяк не три, проте аліменти з нього стягненні за весь період її ймовірного навчання. Вказана обставина повинна бути досліджена при розгляді справи. Крім того, відповідач не згоден з розміром аліментів в твердій грошовій сумі. Більш того, позивач взагалі не має жодної правової підстави на отримання аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки остання не мешкала разом із нею, а знаходилась на території іншої держави, де навчалась, що підтверджується матеріалами справи. Тож з позовом про стягнення аліментів на своє утримання мала подати сама третя особа - ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, до початку судового засідання відзив на заяву про перегляд заочного рішення до суду не надала.

Представник позивача ОСОБА_5 двічи подавала заяву про відкладення розгляду заяви про перегляд заочного рішення, останній раз - з метою підготовки та подання відзиву за заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про вирішення питання про перегляд заочного рішення за його відсутності, підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вимоги ст. 287 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності учасників справи, оскільки вони були заздалегідь належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, тож мали достатньо часу для підготовки та подання відзиву за заяву про перегляд заочного рішення.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частина 1 ст. 288 ЦПК України передбачає дві обов`язкові умови, за наявності яких, суд скасовує заочне рішення, а саме: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення заява № 52854/99, пункт 52, ЄСПЛ 2003-IX).

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи. Проте в окремих випадках розгляд справ у порядку заочного провадження не спрощує, а ускладнює процес та дає відповідачу можливість його затягнути, оскільки він має право на скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, після чого справа розглядається в загальному порядку.

Отже, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи відповідачу було направлено та повернуто без вручення за закінченням терміну зберігання.

Так, згідно до правової позиції, викладеної у п. 47 Постанови Великої Палати Верховного суду від 12лютого 2019 року справа № 906/142/18: «перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду скарги з вказівкою причини повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.»

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

Так, у пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц(провадження № 14-507цс18, ЄДРСРУ № 78977546 ) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Аналогічні висновки зазначені й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 369/2744/15-ц, провадження № 61-16608св18 (ЄДРСРУ № 80079800).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні достатні дані про належне повідомлення відповідача про день і час розгляду справи та прийняття рішення, крім того докази, на які представник відповідача посилається в обгрунтування своєї заяви, мають істотне значення для правильного та всебічного розгляду справи, наявні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 128, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити.

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6070/14-ц.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6070/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом осіб, які приймають участь у справі.

Підготовче судове засідання призначити на 11.00 годину 11 липня 2022 року.

Роз`яснити відповідачу право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити позивачу право подати відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання такого відзиву. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія заперечення та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Явка в судове засідання учасників судового процесу обов`язкова.

Веб - адреса сторінки на офіційному веб- порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud0409.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.Л.Шендрик