Дата документу 22.02.2022
Справа № 334/7450/21
Провадження № 2/334/648/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Ленінськийрайонний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого суддіБаруліної Т.Є.,

за участю секретаря Дірявко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якоїдіє адвокат Сніжко Владислав Іванович, звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», посилаючись на те, що виконавчий напис №69520 від 21.04.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 4931,40 гривень вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною з порушеннями вимог законодавства. Так, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, тому надати нотаріусу докази такого відправлення не міг. Позивач не мала жодних боргових зобов`язань, оскільки не укладала кредитних договорів з жодних із фінансових установ. Вважає що стала жертвою шахрайських дій, оскільки було вкрадено її персональні данні, за фактом чого звернулась до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Також позивач зазначає, шо у нотаріуса, під час вчинення ним виконавчого напису були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

Нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не перевірив перелік документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, за якими боржником допущено прострочення платежів.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 69250 від

01.04.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 4931,40 гривень, а також стягнути судові витрати та витрати на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 04.10.2021 р. за даним позовом відкрито провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача наддав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, з підстав викладених у позові, зазначив, що против винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» в судовез асідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №69520, про звернення стягненняз ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором №465579від11.01.2019 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ « ФІНФОРС» право вимоги якому було відступлено згідно Договору про відступлення права вимоги № від23.05.2019 року, який на підставі Договору про відступлення права вимоги 28/12220-01 від 28 грудня 2020 року відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС».

Заборгованість за кредитним договором №465579-Авід11.01.2019 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», становить 3 731,40гривень. Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом 1200,00 гривень.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить 4931,40 гривень.

28.07.2021 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровичана підставі виконавчого напису №69520, виданого 01.04.2021 р. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 4931,40 гривні, відкрито виконавче провадження ВП № 66301026.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесеня змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року.

Відповідно до ст.124 КонституціїУкраїни, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судовірішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду Українивід 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційногоадміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року справа № 910/10374/17, зазначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується, що зміст частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року..». «..Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса...». «...Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню...».

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН» кредитний договір №465579 від 11.01.2019 р. був нотаріально посвідчений.

В матеріалах справи також відсутні докази направлення боржнику ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору та стороною відповідача такі докази надані не були.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанов івід 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) - неповідомлення боржника про вимогу повернути заборгованість є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З`ясувавши повно, всебічно та об`активно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, в данному випадку не дотримано, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати виконавчий напис, вчинений 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною. Я.В. за реєстровим № 69520, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в загальній сумі 4931,40 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача Сніжко Владислав Іванович просив стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1800,00 грн.

Участь адвоката Сніжко Владислава Івановича, який представляє інтереси позивачки у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги б/н від 26.02.2021 року (далі - Договір), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № ЗП 001953 від 21.01.2019 року, Додатковою угодою№3 від 21.09.2021 року до Договору з описом робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги, Актом про прийняття-передачі наданих послуг від 21.09.2021 року до Договору, згідно з якими сума витрат на правову допомогу становить 1 800 гривень. Представником наданоплатіжне доручення № Р24АЗ24АС6697 від 22.09.2021 року про сплатугонорару в сумі 1 800 гривень.

Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1 800,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає вищезазначеним критеріям.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір у сумі 908,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 22.09.2021 за №20447.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 137,141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, за реєстровим №69520, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості сумі 4 931,40 гривень (чотири тисячі дев`ятсот тридцять одна гривня сорок копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Код , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12 офіс 177) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовийзбір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Код , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12 офіс 177) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1800 гривень( одна тисяча вісімсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочнерішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.