Справа № 676/885/22
Номер провадження 2/676/1147/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

15 червня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25.01.2022р. між нею та ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої віце-консулом Консульства України в Малазі 18.10.2021р. №570/4-1862-21, діє ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої віце-консулом Консульства України в Малазі 18.10.2021р. №570/4-1866-21, діє ОСОБА_4 , укладено договір купівлі-продажу квартири, за номером АДРЕСА_1 . За умовами укладеного договору, продавці ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), в особі їх представника ОСОБА_4 , передають у приватну власність покупцю (позивачу) квартиру, за номером АДРЕСА_1 , а покупець приймає її і сплачує за неї обумовлену грошову суму. Окрім того, згідно п. 5 Договору купівлі - продажу, ОСОБА_2 зобов`язувався знятися з реєстрації та звільнити квартиру в строк до 31 січня 2022р. Разом з тим, станом на 01.02.2022р. і до моменту подання даної позовної заяви, Відповідач ( ОСОБА_2 ) зобов`язання щодо зняття з реєстрації - не виконав, що підтверджується витягом № 326/04-07 від 01.02.2022 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Фактично відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, в тому числі і на можливість оформити субсидію. Позивач вказує, що відповідач продавши квартиру втратив право користування нею та згідно Договору зобов`язаний був знятися до 31.01.2022р. з реєстрації, проте не виконав узятих на себе зобов`язань. Окрім цього, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по її утриманню, а тому вимушена звернутися до суду оскільки відповідач створює перешкоди їй у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за номером АДРЕСА_1 ; судові витрати по справі стягнути з відповідача. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником квартири за номером АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.01.2022р.(а.с.10-12). Відповідач по справі є одним із продавцем вказаної квартири. П.5 зазначеного договору передбачено, що відповідач зобов`язався в строк до 31.01.2022 р. знятися з реєстрації та звільнити квартиру.

Відповідно до наданої позивачем суду копії витягу № 926/04-17 від 01.02.2022 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі позивача зареєстрованим залишився відповідач(а.с.14), що вказує на невиконання відповідачем умов зазначеного договору. Із змісту вказаних документів слідує, що відповідач не є членом сім`ї позивача.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квариру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи, що відповідач не є членом сім`ї позивача, не проживає в зазначеній квартирі на день її відчуження позивачу, його реєстрація в квартирі позивача створює перешкоди в користуванні позивачем належною йому на праві власності квартирою, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України ст.ст. 16, 383, 391, 405 ЦК України,

ухвалив:

позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за номером АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) 992,40 грн. судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення. На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.