Провадження 2/524/1161/22
14.06.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,
В С Т А Н О В И В
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Зазначає, що 14.02.2019 року близько 13 години біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 бризнула газовим балончиком їй в лице, чим спричинила легкі тілесні ушкодження.
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2020 року ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3826, 83 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 7000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.05.2021 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2020 року року відносно ОСОБА_2 в частині визнання винуватою та призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звернулась до Полтавського апеляційного суду з заявою. Просила роз`яснити ухвалу від 11.05.2021 року щодо вирішення цивільного позову про стягнення за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука з ОСОБА_2 грошових коштів на відшкодування потерпілій ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.09.2021 року заяву залишено без задоволення. Роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дій обвинуваченого, в порядку цивільного судочинства.

Вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення їй завдана матеріальна шкода у розмірі 3826,83 грн.

Крім матеріальної, їй завдана й моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних зі стресом, фізичним болем, вимушеною відмовою від звичного способу життя, яку оцінює у розмірі 22000 грн.

Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3826,83 грн., моральну шкоду у розмірі 22000 грн. та витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 5800 грн.

Ухвалою судді від 04.03.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шудря В.І. просить розглянути справу без його участі та без участі позивача.Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив на позовну заяву не подано.

За таких обставин, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.02.2019 року близько 13 години біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 бризнула газовим балончиком в лице ОСОБА_1 , чим спричинила останній легкі тілесні ушкодження.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3826, 83 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 7000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.05.2021 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2020 року року відносно ОСОБА_2 в частині визнання винуватою та призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України скасовано та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.09.2021 року заяву потерпілої ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.05.2021 щодо вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3826,83 грн. підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_1 просить відшкодувати завдану моральну шкоду, визначаючи розмір грошової компенсації у розмірі 22000 грн. Позивач зазначає, що завдана їй моральна шкода полягає у душевних переживаннях пов`язаних зі стресом, фізичним болем, вимушеною відмовою від звичного способу життя. Наслідки події, що сталася, а також апеляційний розгляд справи та закриття провадження потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Вищезазначені наслідки призвели до порушення сну, швидкої втомлюваності, пригніченості, нервозності, дратівливості.

Беручи до уваги вищезазначені принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, та враховуючи характер, обсяг, тривалість та глибину моральних страждань, яких зазнала позивач, враховуючи характер отриманих тілесних ушкоджень, які є легкими, заподіяних внаслідок винної поведінки ОСОБА_2 , розмір матеріальної шкоди яка становить 3826,83 грн. тапозицію відповідача, яка матеріальну шкоду не відшкодувала, суд вважає, що розумним та справедливим буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн.

Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5800 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду угоду про надання правничої допомоги, укладену між адвокатом Шудрею В.І. та Мокієнко З.М., розрахунок суми витрат за надану професійну правничу допомогу за розгляд справи в цілому, як під час розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні так і цивільної справи, акт приймання-передачі послуг з детальним описом робіт, які відповідають та є співмірними із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, квитанцію на суму 5800 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суму понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 3049,17 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3826 (три тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 83 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 7000 (сім тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 3049 (три тисячі сорок дев`ять) грн. 17 коп. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.С. Предоляк