06 червня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Новік Л.О., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп», третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова Вікторія Миколаївна про визнання іпотеки припиненою та скасування обтяження нерухомого майна,
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив наступне. 24 травня 2004 року позивач уклала із ВАТ Банк «БІГ Енергія» кредитний договір № 05/J30-05-04. З метою забезпечення зобов`язання за кредитним договором, між позивачем та ВАТ Банк «БІГ Енергія» був укладений іпотечний договір № 1953 від 24.05.2004, предметом якого є нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 1949 від 24.05.2004 року.
Строк виконання кредитного договору від 24.05.2004 року був встановлений до 15.05.2014 року. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 05/J30-05-04 від 24.05.2004 року, Позивачем були достроково виконані в повному обсязі. Враховуючи, що зобов`язання за кредитним договором виконані більше 10 років, у позивача не збереглись копії кредитного договору, чеки про сплату кредиту та довідка банку про погашення кредиту.
У жовтні 2021 року Позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до цього часу зареєстроване обтяження на належне позивачу нежитлове приміщення, підставою якого є іпотечний договір № 1953, оскільки після виконання умов кредитного договору ВАТ Банк «БІГ Енергія» не було вилучено з державного реєстру іпотек вказаний запис.
Наявність зареєстрованого обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси Позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 26.01.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М. засвідчену копію кредитного договору № 05/J30-05-04 від 24.05.2004 року.
16.02.2022 року на адресу суду на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія кредитного договору № 05/J30-05-04 від 24.05.2004 року.
06.06.2022 року від відповідача ТОВ «Брокінвестгруп» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ТОВ «Брокінвестгруп» вважає себе неналежним відповідачем у справі, оскільки з позивачкою не укладав договір іпотеки та не має з нею жодних правовідносин.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
24 травня 2004 року між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05/J30-05-04, предметом якого є кредит у сумі 20 000 доларів США з метою кредитування купівлі нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Термін погашення кредиту -15.05.2014 року
Відповідно до п.2.1. Договору на забезпечення виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань, Банк приймає іпотеку нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з іпотечним договором від 24.05.2004 року.
Відповідно до п.5.1. Договору строк дії договору визначено наступним чином: початок дії- датою підписання договору Банком і Позичальником, закінчення дії повним виконанням Позичальником своїх зобов`язань згідно з усіма умовами договору.
24.05.2004 року між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, р.н. 1953, предметом якого я нежиле приміщення, загальною площею 54.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. 24.05.2004 року, р.н. 1949, позивач є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1
Згідно листа Національного банку України № 63-0005/103890 від 04.11.2021, кредитна справа на ім`я ОСОБА_1 в описах архівних справ ВАТ Банк «БІГ Енергія» не зазначена та на архівне зберігання до НБУ ліквідатором Банку не передавалась, у архівних справах Банку інформація про кредитні договори ОСОБА_1 відсутня; правонаступники Банку відсутні, непродані активи Банку та документи до них передані на підставі відповідного договору в управління ТОВ «Брокінвестгруп». Разом з тим, заборгованість ОСОБА_1 відсутня у переліку непроданих активів Банку, переданих в управління Управителеві на підставі договору.
Відповідно до листа ТОВ «Брокінвестгруп» № 75 від 30.11.2021 року, ТОВ «Брокінвестгруп» не отримувало від ліквідатора ВАТ «Банк «БІГ Енергія» кредитну справу ОСОБА_1 , у розпорядженні ТОВ відсутня інформація стосовно наявності або відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед ВАТ «Банк «БІГ Енергія» за будь-якими кредитними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до умов іпотечного договору, іпотека за цим договором забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 05/J30-05-04 від 24.05.2004 року .
Також умовами договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором.
Частиною 1ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність даних про заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, суд приходить до висновку, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором припинені шляхом його виконання.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку"- це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").
При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.
На підставі викладеного, враховуючи що основне зобов`язання ОСОБА_1 припинено шляхом виконання, припиненою є і іпотека за Іпотечним договором № 1953 від 24.05.2004 року, тому позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою підлягають задоволенню.
Частина 1 ст. 316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК Україн право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках, передбачених законодавством.
Суд приходить до висновку, що наявність записів щодо обтяження належного Позивачу нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позбавляє Позивача, як власника нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було передано в іпотеку, можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Суд бере до уваги також те, що, у зв`язку з припиненням 30.03.2021 року діяльності кредитора та іпотекодержателя ВАТ Банк «БІГ Енергія» без правонаступників, позивач не має іншої можливості, ніж за рішенням суду, припинити обтяження належного їй на праві власності нерухомого майна.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим вимоги позову про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасування та вилучення запису про заборону відчуження вищевказаного предмету іпотеки, є законними, обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Визнати припиненою іпотеку на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка встановлена Іпотечним договором № 1953 від 24.05.2004 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.06.2022 року

Суддя В.В.Калюжна