Житомирський апеляційний суд
Справа №295/334/20 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/334/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дітей, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Цюпик Ольги Вікторівни, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 5 серпня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що відповідач здійснював стосовно неї психологічне та фізичне насильство. У зв`язку із нанесенням їй тілесних ушкоджень 22 грудня 2018 року вона звернулася до органів поліції. Окрім того, після чергового конфлікту, який виник між ними 29 грудня 2018 року, вона змушена була залишити місце їхнього спільного проживання та на даний час проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначає, що Корольовським районним судом м. Житомира 28 березня 2019 року видано обмежувальний припис, яким відповідачеві заборонено наближатися на відстань 0,5 км до місця її тимчасового проживання.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 6 червня 2019 року шлюб між ними розірвано.

Неповнолітні діти з 2019 року проживають разом з відповідачем, який чинить їй перешкоди у спілкуванні з ними, не надає можливості приймати участь у їх вихованні, постійно налаштовує синів проти неї.

Оскільки вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо місця проживання дітей, ОСОБА_1 просила визначити місце проживання неповнолітніх синів разом з нею.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2021 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ,- адвокат Цюпик О.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наявні в матеріалах справи відповіді Житомирського відділу поліції, адресовані сторонам на їх звернення, не надають можливості встановити характер та причини цих звернень, а загальні посилання на проведення профілактичних та роз`яснювальних бесід є неконкретизованими. У свою чергу, у відповіді поліції від 23 грудня 2019 року зазначено, що у діях ОСОБА_2 не встановлений факт неналежного виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітній дітей.

Звертає увагу на ту обставину, що відповідач створив належні умови проживання для синів, яким відведена окрема кімната. Водночас, у квартирі, в якій проживає позивачка, відсутня можливість надати дітям окрему кімнату, оскільки у цьому житловому приміщенні, яке складається із трьох кімнат, окрім ОСОБА_1 та її малолітньої доньки, 2020 року народження, проживають її мати та сестра зі своєю сім`єю.

Таким чином, вважає, що з урахуванням думки дітей, які в судовому засіданні висловили своє бажання проживати разом з батьком, а також враховуючи ту обставину, що діти проживають у житловому приміщенні батька із народження й мають усталені сімейні зв`язки з батьком та бабусею, а також сталі соціальні зв`язки з однолітками, суд прийшов до помилкового висновку про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу. При цьому, відповідач пояснив, що рішенням органу опіки та піклування визначено спосіб участі позивачки у вихованні дітей та встановлено порядок її спілкування із синами. Зауважує, що він не чинить перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю, проте остання не виявляє бажання виконувати рішення органу опіки та піклування. Діти також не хочуть спілкуватися з нею та в судовому засіданні пояснили, що бажають й надалі проживати з ним.

Також вказав, що дійсно між ним та ОСОБА_1 часто виникали сварки й скандали, проте він жодним чином не бажав образити дітей та спричинити їм якусь шкоду. Неприязні стосунки між ним та колишньою дружиною не вплинули на його стосунки із синами, яким він приділяв та приділяє належну увагу й матеріально забезпечує.

На запитання суду пояснив, що раніше інколи були випадки, коли він з`являвся на роботу напідпитку, проте не зловживав та не зловживає алкогольними напоями. Конфлікти між ним та позивачкою виникали здебільшого внаслідок її неналежної поведінки.

Адвокат Цюпик О.В. в судовому засіданні зазначила, що з метою врахування інтересів дітей необхідно відмовити у задоволенні позову, оскільки діти тривалий час проживають разом з батьком, для яких він є близькою та рідною людиною, що підтверджується психологічними характеристиками. Відповідач належним чином піклується та дбає про дітей й не чинить позивачці перешкод у спілкуванні з ними. Він працевлаштований та забезпечив дітям належні умови проживання. У свою чергу, позивачка перебуває у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_5 , який неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень. Вони мають спільну дитину та проживають разом. Вказана обставина, на її переконання, матиме негативний вплив на синів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала апеляційну скаргу, зазначивши, що діти перебувають під психологічним тиском відповідача й саме тому вони пояснили, що хочуть проживати разом з батьком. Також звернула увагу на ту обставину, що вона позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Та обставина, що вона проживає однією сім`єю разом із ОСОБА_5 , який неодноразово був засуджений, не відповідає дійсності. Він є лише батьком її доньки, проте вона не підтримує з ним стосунків. В останній час вона не мала змоги часто бачитися із синами, оскільки у 2020 році народила доньку.

Представник позивачки в судовому засіданні зазначила, що суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки відповідач чинить перешкоди у спілкуванні матері з дітьми та в інтересах останніх необхідно визначити місце проживання разом з ОСОБА_1 .

Представник третьої особи підтримав висновок органу опіки та піклування, однак звернув увагу на ту обставину, що в судовому засіданні діти висловили бажання проживати разом з батьком.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160, ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 5 серпня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 6 червня 2019 року шлюб між ними розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки, що підтверджується неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до органів поліції. Вказану обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки.

Наявний в матеріалах справи витяг з ЄРДР містить інформацію про звернення ОСОБА_1 21 грудня 2018 року до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . За даним фактом порушено кримінальне провадження №0000051.

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 26 січня 2019 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2019 року відповідачеві заборонено наближатися на відстань 0,5 км до місця тимчасового проживання ОСОБА_1 та до місця її роботи, строком на шість місяців.

Як встановлено судом, діти із січня 2019 року проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №83 від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 визначено наступний порядок побачення із дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_4 : перша та третя субота місяця, з 10-00 до 14-00 години, друга та четверта неділя місяця, з 10 до 14 години.

У наявній в матеріалах справи характеристиці ОСОБА_4 , підписаній директором Житомирської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №20 Житомирської міської ради, а також класоводом школи, зазначено, що хлопчик систематично відвідує школу, уроки без поважних причин не пропускає, активний, акуратний, відповідальний, з однокласниками в нормальних стосунках, характерних для його віку. Батько ОСОБА_2 займається вихованням сина, спілкується з класоводом, відвідує батьківські збори. Мати ОСОБА_1 за час навчання ОСОБА_4 батьківські збори не відвідувала, не має достатнього впливу на сина.

Судом також досліджувалась характеристика ОСОБА_3 , який навчається у вказаному учбовому закладі. Зокрема, у характеристиці зазначено, що ОСОБА_3 зарекомендував себе як дисциплінований учень, систематично виконує домашнє завдання, веселий, товариський, стриманий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу, користується повагою серед однокласників, має багато друзів. Протягом перших трьох років навчання дитини батьки приділяли належну увагу вихованню та навчанню сина, відвідували батьківські збори. В 2019 році вихованням ОСОБА_3 займається переважно батько, який контролює поведінку та навчання сина, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори.

Спеціалістами служби у справах дітей Житомирської міської ради обстежено умови проживання відповідача та дітей за адресою : АДРЕСА_2 , та встановлено, що у помешканні створені належні умови для проживання, навчання, розвитку дітей. Окрім відповідача та неповнолітніх синів ОСОБА_3 й ОСОБА_4 , у квартирі проживає співмешканка ОСОБА_2

ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання в та встановлено, що у трикімнатній квартирі за вказаною адресою проживають: малолітня дитина ОСОБА_1 , яка народилася у серпні 2020 року, її мати, сестра з чоловіком та їх двоє дітей.

В судовому засіданні також встановлено, що сторони не перебувають на обліку у лікаря-нарколога.

Позивачка працює в Житомирському навчально-виховному комплексі №34 « Гармонія» на посаді вихователя у групі раннього віку « Веселка ». За місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідач працює у ТОВ « Грайф Флексіблс Україна» на посаді різальника хімічного волокна.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивачки звернула увагу на ту обставину, що відповідач не був допущений на робоче місце внаслідок того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказана обставина, на її думку, свідчить про те, що він зловживає алкогольними напоями, що, у свою чергу, виключає можливість проживання з ним неповнолітніх дітей.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Так, листом ТОВ « Грайф Флексібл Україна» від 2 листопада 2020 року повідомлено, що було зафіксовано три випадки перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння та оформлено відповідні акти про відсторонення його від роботи. Проте питання про звільнення ОСОБА_2 із цих підстав не вирішувалося, такі випадки були зафіксовані при вході на територію підприємства, перед початком зміни. До вказаного листа долучені відповідні акти від 23 серпня 2018 року, 7 жовтня 2018 року та 18 березня 2019 року.

Однак, заслуговує на увагу та обставина, що характеристика відповідача за місцем роботи від 20 лютого 2020 року, є виключно позитивною. На обліку в диспансерному відділенні КНП « Обласний медичний центр психічного здоров`я» Житомирської обласної ради він не перебуває, до психіатра не звертався, що підтверджується довідкою диспансерного відділення центру від 25 вересня 2020 року.

За результатами психологічної діагностики, яка проведена спеціалістами соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Житомирського міського центру Житомирської міської ради, встановлено, що для ОСОБА_3 батько є центральною фігурою та найбільш емоційно близькою людиною у його житті. Хлопчик має потребу у відчутті захищеності, підтримці та прагне стабілізації сімейної ситуації. У дитини прослідковується витіснення негативних емоцій, пов`язаних з розлученням батьків, небажання поглиблюватися у складні емоційні переживання, пов`язані з матір`ю. Зі слів дитини, він хоче жити у повній родині: з мамою та татом, однак розуміє, що це не можливо і намагається прийняти таку ситуацію, як належну. Виявляє бажання жити з батьком, який є для нього значимою особою, опорою та підтримкою.

Внаслідок проведення психологічної діагностики було встановлено, що для ОСОБА_4 батько є центральною фігурою та найбільш емоційно близькою людиною у його житті. Зі слів хлопчика, він зустрічається з мамою у вихідні дні, але ходити до неї не хоче через те, що мама приходить на їх зустрічі зі своєю сестрою. Також хлопчик проговорював, що він почувається ображеним, коли мама їх залишила, а зараз переживає, що вона може забрати їх у батька. За діагностичними показниками він більш зосереджений на минулому та відчуває страх перед своїм майбутнім. Має потребу у турботі матері, але поруч із батьком почувається у безпеці, тому виявляє бажання жити з ним.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 пояснив, що тато про нього піклується, він хоче проживати разом з татом та братом. Тато не забороняє йому бачитися та спілкуватися з мамою.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що хоче проживати разом з татом, мама їм уваги не приділяла. Він не хоче з нею бачитися та спілкуватися.

Висновком органу опіки та піклування Житомирської міської ради від 3 березня 2021 року №229 зазначено про доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з матір`ю.

У ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже потім права батьків.

Враховуючи думку дітей, які тривалий час проживають з батьком та бажають проживати разом з ним, а також зміст психологічних характеристик дітей, суд приходить до висновку про те, що проживання дітей разом з батьком сприятиме якнайкращому забезпеченню їхніх прав та інтересів.

Доводи про те, що небажання дітей проживати разом з матір`ю є наслідком психологічного тиску на них з боку батька, суд сприймає критично, оскільки такий висновок зроблений на припущеннях.

Результати психологічних діагностувань доводять ту обставину, що між хлопчиками та батьком існує тісний психоемоційний контакт, батько є для них близькою людиною й відіграє у їхньому житті значну роль.

Суд також зауважує, що проживання дітей разом з батьком жодним чином не призводить до розриву сімейних зв`язків з матір`ю, яка зобов`язана брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей нарівні з батьком, незалежно від місця їхнього проживання.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Цюпик Ольги Вікторівни, задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2021 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: