КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 824/11/22
провадження № 22-вк/824/52/2022
У Х В А Л А

іменем України

20 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Яворського М.А. при секретарі Владіміровій О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка), подану представником Іваненком Михайлом Анатолійовичем, про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 27 926,00 євро заборгованості, суми 3% річних від простроченої суми заборгованості (що станом на 18 листопада 2021 року становить 993,85 євро), за період з 11 вересня 2020 року по день виплати, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на оплату адвокатських послуг у сумі 7 500,00 євро, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2022 року до Київського апеляційного суду від BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) надійшла заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 27 926,00 євро заборгованості, суми 3% річних від простроченої суми заборгованості (що станом на 18 листопада 2021 року становить 993,85 євро), за період з 11 вересня 2020 року по день виплати, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на оплату адвокатських послуг у сумі 7 500,00 євро.

Заяву обґрунтовано тим, що 28 травня 2020 року між BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) було укладено договір поставки №16498/53-124-01-20-12189.

Заявник вказує, що відповідно до п. 10.2 зазначеного договору сторони передбачили арбітражне застереження, домовившись про наступне: «У разі неможливості вирішення спорів в досудовому порядку, спори і розбіжності, що виникають між сторонами за договором або у зв`язку із ним, підлягають розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торго-промисловій палаті України, із застосуванням регламенту цього суду. Суд складається із одного арбітра. Право, що застосовується - матеріальне і процесуальне право України. Мова судового розгляду - українська. Рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України є остаточним і обов`язковим для всіх сторін договору».

Зазначений пункт договору по суті єарбітражною угодою, укладеною сторонами в письмовій формі з дотриманням вимог ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та п. 1 ст. 2 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Оригінал Договору, що містить наведену арбітражну угоду, додається.

У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за договором, зокрема, нездійснення оплати поставленого товару, стягувач BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом про стягнення заборгованості.

Так, 17 грудня 2021 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Винокурової Л.Ф. у м. Києві, Україна, постановив Рішення у справі №129/2021, яким вирішено:

«Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь BRV Traide s.r.o. (Slovenska Republika, 811 01, Bratislava, Spitalska ul. 53; ICO: 48 175 463) 27 926,00 євро - заборгованість, 902,05 євро - 3% річних, нарахованих за період з 22 жовтня 2020 року по 18 листопада 2021 року, 2 211,14 євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 3 750,00 євро - на відшкодування витрат на оплату адвокатських послуг, а разом 34 789,19 євро (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять євро та дев`ятнадцять євроцентів), а також 3% річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 19 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% ? на кількість днів у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення».

Вказано, що рішення вступило в силу з дати його винесення.

З метою добровільного виконання рішення 24 грудня 2021 року стягувачем на електронні та поштові адреси боржника було направлено копію рішення та вимогу про добровільне виконання рішення, у якій він просив перерахувати визначену суму грошових коштів на рахунок стягувача протягом семи днів з дати отримання такого листа. При цьому, стягувач попередив про те, що у разі невиконання рішення добровільно, він буде змушений вдатися до процедури його визнання та примусового виконання, що може призвести до збільшення витрат боржника - у зв`язку з продовженням нарахування 3% річних на суму основного боргу та витрат на правову допомогу.

Проте, станом на день звернення із даною заявою до суду, боржник добровільно не виконав рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року, яке набрало законної сили та є обов`язковим з дати його винесення, а тому стягувач вимушений звертатись до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення.

Враховуючи наведене, представник BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) - Іваненко М.А. просить:

1. визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Винокурової Л.Ф. від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021;

2. видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Винокурової Л.Ф. від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021 про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь BRV Traide s.r.o. (Slovenska Republika, 811 01, Bratislava, Spitalska ul. 53; ICO: 48 175 463) 27 926,00 євро - заборгованість, 902,05 євро - 3% річних, нарахованих за період з 22 жовтня 2020 року по 18 листопада 2021 року, 2 211,14 євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 3 750,00 євро - на відшкодування витрат на оплату адвокатських послуг, а разом 34 789,19 євро (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять євро та дев`ятнадцять євроцентів), а також 3% річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 19 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% ? на кількість днів у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення;

3. судові витрати, пов`язані з розглядом даної заяви, що складаються з судового збору у розмірі 1 240, 50 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 11 478 євро покласти на боржника.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) 17 червня 2022 року подало заперечення на заяву BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у якому заперечило щодо поданої заяви та просило її залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) - Іваненко М.А. підтримав подану заяву та просив її задовольнити. При цьому подав заяву в якій просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до суми, яка фактично сплачена 4000 Євро та 5% від суми стягнення за рішення МКАС при ТПП України, що становить 1739,46 Євро. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу повністю відповідає критерію розумності, співмірності та реальності наданий правничих послуг та відповідає розміру аналогічних витрат у інших спорах даної категорії справ, розглянутих судами України.

Представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) в судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляді справи у їх відсутність. .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника Іваненко М.А., вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до положень частини 1 статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Судом встановлено, що 28 травня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) (Покупець) та BRV Traide s.r.o. (м. Братислава, Словацька Республіка) (Постачальник) уклали договір №16498/53-124-01-20-12189, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вимірювальні трансформатори напруги 24 кВ (+надалі «Товар») в асортименті, за найменуванням, в кількості, по ціні, виробники та код Товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору (а.с.20-30).

Відповідно до положень п.4.1. вказано договору ціна за одиницю товару встановлена в ЄВРО і вказана в специфікації №1 до договору.

Загальна ціна товару, зазначеного в специфікації №1 до договору складає 27 926,00 євро (п.4.2. договору).

Відповідно до положень п.5.1. вказано договору оплату товару покупець здійснює на підставі рахунку-фактури (інвойс) шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 30 днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам п.6.1 договору щодо його кількості та якості.

Відповідно до положень п.5.2. вказано договору оплата за договором здійснюється шляхом банківського переказу на валютний рахунок постачальника, вказаний у розділі 15 договору.

Всі витрати за банківськими операціями в країні покупця несе покупець, поза країною покупця - несе постачальник (п.5.3. договору).

Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця (п.5.4. договору).

Відповідно до положень розділу 10 договору №16498/53-124-01-20-12189 передбачено, що всі спірні питання, пов`язанні з виконанням сторонами умов цього договору, вирішуються сторонами в досудовому порядку шляхом пред`явлення претензій.

У разі неможливості вирішення спорів в досудовому порядку, спори і розбіжності, що виникають між сторонами за договором або у зв`язку з ним, підлягають розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, із застосуванням регламенту цього суду. Суд складається з одного арбітра. Право, що застосовується матеріальне і процесуальне право України. Мова судового розгляду - українська. Рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України є остаточним і обов`язковим для всіх сторін договору.

Відповідно до положень п.12.1. вказано договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП «НАЕК «Енергоатом» за умови підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Відповідно до положень п.1 Специфікації №1 до договору №16498/53-124-01-20-12189 від 28 травня 2020 року предметом постачання є трансформатор напруги 24 кВ типу GSES24D (24000/v3//100/v3//100), кількість - 1 шт., ціна в євро за шт. - 1 736,00, сума в євро - 1 736,00 (а.с.26).

Відповідно до положень п.2 Специфікації №1 до договору №16498/53-124-01-20-12189 від 28 травня 2020 року предметом постачання є трансформатор напруги 24 кВ типу GSES24D (24000/v3//100/v3//100/3), кількість - 15 шт., ціна в євро за шт. - 1 746,00, сума в євро - 26 190,00.

Відповідно до положень Специфікації №1 загальна вартість товару - 27 926,00 євро.

Крім того, з тексту рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року вбачається, що BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) намагалось врегулювати спір у претензійному порядку, про що свідчить долучена до позовної заяви претензія від 06 січня 2021 року, в якій позивач просив оплатити на рахунок постачальника 28 172,00 євро. У вказаному вище рішення зазначено, що відповідаючи на зазначену претензію позивача, відповідач факт наявності кредиторської заборгованості за договором визнав, несплату товару обґрунтовував посиланням на відсутність фінансування та спрямування значної частини надходжень грошових коштів на проведення позапланових закупівель для забезпечення карантинних заходів, у зв`язку із розповсюдженням короновірусної хвороби (лист відповідача від 20 січня 2021 року).

В подальшому, BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) ініціювало провадження в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України й постановою Голови МКАС від 04 червня 2021 року справу було прийнято до провадження у МКАС за №129/2021.

07 липня 2021 року, після сплати позивачем арбітражного збору, МКАС надіслав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовних матеріалів, Регламент, Рекомендаційний список арбітрів МКАС, а також супровідний лист МКАС №1644/14-6 від 02 липня 2021 року, у якому відповідачу було запропоновано у 30-денний термін з дня їхнього отримання представити відзив на позовну заяву і повідомити МКАС ім`я та прізвище погодженого з позивачем одноособового арбітра з рекомендаційного списку.

Одночасно у супровідному листі МКАС № 1644/14-6 від 02 липня 2021 року було зазначено, що у разі якщо після закінчення 30-денного терміну з дня отримання сторонами пропозиції про призначення арбітра сторони не домовляться про таке призначення, у відповідності з ч.1 ст.31 Регламенту МКАС одноособовий арбітр буде призначений постановою Президента Торгово-промислової палати України, яка оскарженню не підлягає.

09 липня 2021 року до МКАС надійшла заява позивача щодо вжиття заходів з узгодження кандидатури арбітра з відповідачем (від 09 липня 2021 року), в якій позивач повідомив, що 07 липня 2021 року надіслав відповідачу електронною поштою лист з пропозицією погодити кандидатуру одноособового арбітра Бєлоусова Павла.

14 липня 2021 року МКАС надіслав вищезазначену заяву позивача відповідачу рекомендованим листом №463 з пропозицією у строк, зазначений у листі МКАС № 1644/14-6 від 02 липня 2021 року, повідомити, чи погоджується він із запропонованою позивачем кандидатурою одноособового арбітра Бєлоусова Павла.

06 серпня 2021 року до МКАС надійшов відзив відповідача (№45-03-1489/10365 від 05 серпня 2021 року) на позовну заяву, в якому відповідач факт отримання товару та факт несплати товару визнав, однак просив у задоволенні позовних вимог відмовити, а також повідомив, що між позивачем та відповідачем відсутня угода про погодження процедури призначення арбітра, а тому він не заперечує проти призначення арбітра по справі Президента Торгово-промислової палати України.

Враховуючи, що з моменту отримання відповідачем листа МКАС № 1644/14-6 від 02 липня 2021 року з пропозицією погодити з позивачем кандидатуру одноособового арбітра минуло 45 днів, відповідач ім`я та прізвище погодженого з позивачем одноособового арбітра не повідомив, запропоновану позивачем кандидатуру одноособового арбітра не підтвердив, свою кандидатуру для погодження позивачу не запропонував, керуючись ч.1 ст.31 Регламенту МКАС, Президент Торгово-промислової палати України постановою від 26 серпня 2021 року призначив Винокурову Людмилу одноособовим арбітром у справі №129/2021.

Арбітр МКАС Винокурова Людмила прийняла вказане призначення 26 серпня 2021 року, підписавши відповідну заяву про прийняття функцій арбітра і незалежність арбітра від сторін.

Участь відповідача у веденні провадження та процесуальних заходах зазначається у пункті 6 арбітражного рішення.

Як вбачається із тексту рішення комерційного арбітражу від 17 грудня 2021 року, незважаючи на належне повідомлення про арбітражний розгляд, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки арбітражний суд не повідомив. Керуючись положеннями ст.49 Регламенту МКАС, арбітражний суд продовжив розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021 арбітражний суд вирішив стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь BRV Traide s.r.o. (Slovenska Republika, 811 01, Bratislava, Spitalska ul. 53; ICO: 48 175 463) 27 926,00 євро - заборгованість, 902,05 євро - 3% річних, нарахованих за період з 22 жовтня 2020 року по 18 листопада 2021 року, 2 211,14 євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 3 750,00 євро - на відшкодування витрат на оплату адвокатських послуг, а разом 34 789,19 євро (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять євро та дев`ятнадцять євроцентів), а також 3% річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 19 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% ? на кількість днів у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення.

У задоволенні позовних вимог про стягненні з відповідача 3% річних у сумі 91,80 євро за період з 11 вересня 2020 року по 21 жовтня 2020 року відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю з покладенням на позивача арбітражного збору у сумі 7,10 євро.

У задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату адвокатських послуг у сумі 3 750,00 євро відмовлено.

Встановлено, що вказане рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

Відповідно до статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що:

a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або

b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або

c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або

d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або

е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався.

У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі № 6-39цс14).

Боржником не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) відповідно до вимог вищезазначених норм.

Таким чином, судом встановлено, що BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) звернулось до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021 у межах встановленого законом строку, заявником до заяви долучено документи згідно з переліком, передбаченим ст. 476 ЦПК України, на час звернення до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року вступило в законну силу, було остаточним для сторін та підлягало виконанню, відповідач був належним чином повідомлений про арбітражний розгляд, угода, яка містить арбітражне застереження, недійсною не визнавалася, а рішення винесене арбітражним судом щодо спору, передбаченого арбітражною угодою.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до частини 1 статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до положень частин 4 та 5 статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, суд вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який (яка) здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого (якої) можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Згідно із частиною 6 статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 15 травня 2018 року у справі № 759/16206/14-ц викладений правовий висновок щодо повноважень виконавця нараховувати відсотки на визначену чинним рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму відшкодування збитків.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу у цій справі не містить двозначності стосовно того, в якому розмірі боржники мають сплатити відсотки на користь стягувача, а проведення виконавцем розрахунку відсотків не є втручанням у відносини, врегульовані в арбітражному застереженні, та не може вважатися виходом за межі повноважень і порушенням публічного порядку.

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався з заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тому суд вказує в ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021, то подана заява BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка), подана представником Іваненком М.А., підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021.

Щодо заявлених вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 5739,46 Євро, то суд керується наступним.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В матеріалах справи міститься ордер серії АІ №1202125, відповідно до якого адвокат Іваненко М.А. представляє інтереси BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) в Київському апеляційному суді, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1347, видане Іваненку М.А. (а.с.11-12).

Разом із поданою заяво про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021, представник Іваненко М.А. надав договір №29/04/21 про надання правової допомоги від 29 квітня 2021 року, укладений між АО «Конвента Ліґал» в особі генерального директора Іваненка М.А., та BRV Traide s.r.o. (а.с.13-17).

Відповідно до розділу 4 вказаного вище договору про надання правової допомоги передбачено, що клієнт оплачує послуги, які надає Conventa Legal, виходячи з фіксованих сум, погоджених за взаємною угодою сторін. Вартість послуг, які надає Conventa Legal, узгоджується сторонами шляхом переговорів, обміну електронними повідомленнями, укладенням додатків до даного договору. Вартість розраховується в євро, при цьому оплата здійснюється клієнтом у порядку, визначеному за згодою сторін.

Крім того, в матеріалах справи міститься Додаткова угода №6 до договору №29/04/21 про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року, укладена між АО «Конвента Ліґал» в особі генерального директора Іваненка М.А., та BRV Traide s.r.o. (а.с.18-19).

Відповідно до розділу 3 вказаної додаткової угоди передбачено, що сторони домовились, що загальна вартість послуг, передбачених п.2.1.1 даної додаткової угоди становить 8 000 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 4 000 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення ухвали Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи та решта 4 000 євро сплачується клієнтом після винесення зазначеної ухвали Київського апеляційного суду.

У разі постановлення Київським апеляційним судом ухвали на користь клієнта, клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п.3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 10% від суми арбітражного рішення, яку присуджено до визнання та примусового виконання.

Згідно наданої на час розгляду Додаткової Угоди №6-1укладеної 14 червня 2022 року до Договору№29/04/21 про надання правової допомоги, сторони - АО «Конвента Ліґал» в особі генерального директора Іваненка М.А., та BRV Traide s.r.o. домовились, що загальна вартість послуг, передбачених п.2.1 даної додаткової угоди становить 4 000 євро, та їх оплата здійснюється наступним чином: 4 000 євро сплачується клієнтом шляхом передоплати до винесення ухвали Київського апеляційного суду за результатами розгляду справи .

У разі постановлення Київським апеляційним судом ухвали на користь клієнта, клієнт зобов`язується додатково до гонорару, передбаченого п.3.1 цієї додаткової угоди, сплатити винагороду («гонорар успіху»), що становить 5% від суми арбітражного рішення, яку присуджено до визнання та примусового виконання.

Також заявником на підтвердження виконання замовником послуг правничої допомоги надано invoice №111/06/22від 14.06.2022 року про сплату BRV Traide s.r.o. послуг АО «Конвента Ліґал» на суму 4000 Євро.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог ч.5 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Заперечуючи проти суми понесених заявником на оплату послуг правничої допомоги, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не зазначило в чому полягає не співмірність витрат на правничу допомогу.

Оскільки представник BRV Traide s.r.o. згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання правової допомоги у суді в заявленому розмірі, зазначений розмір витрат відповідає критерію розумності, співмірності та був необхідним , суд доходить висновку, що клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат не підлягає задоволенню, оскільки належним чином не обґрунтовані та недоведені.

Таким чином, з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5739, 46 Євро, із яких 4000 Євро сплачених згідно invoice №111/06/22від 14.06.2022 року та 1739, 46 Євро , як 5% від суми арбітражного рішення, яку присуджено до визнання та примусового виконання ( 34789,19 /100 х 5).

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з боржника у справі Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) на користь BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1240,50 грн, сплата якого підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №286 від 21 січня 2022 року.

Керуючись ст. 141, 268, 351, 352, 474, 477, 479 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) подану представником Іваненко Михайлом Анатолійовичем - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021 за позовом BRV Traide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення заборгованості, суми 3% річних від простроченої суми заборгованості, та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на оплату правничої допомоги.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Винокурової Л.Ф. від 17 грудня 2021 року у справі №129/2021 про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь BRV Traide s.r.o. (Slovenska Republika, 811 01, Bratislava, Spitalska ul. 53; ICO: 48 175 463) 27 926,00 євро - заборгованість, 902,05 євро - 3% річних, нарахованих за період з 22 жовтня 2020 року по 18 листопада 2021 року, 2 211,14 євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 3 750,00 євро - на відшкодування витрат на оплату адвокатських послуг, а разом 34 789,19 євро (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять євро та дев`ятнадцять євроцентів), а також 3% річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 19 листопада 2021 року, до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% ? на кількість днів у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення;

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (місцезнаходження: Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь BRV Traide s.r.o. (Slovenska Republika, 811 01, Bratislava, Spitalska ul. 53; ICO: 48 175 463) понесені судові витрати з розгляду вказаної справи у розмірі 1240,50 грн, сплаченого судового збору та 5739,46 Євро витрат пов`язаних із оплатою правничої допомоги.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Мотивований текст ухвали виготовлено 20 червня 2022 року.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський