Справа № 192/1109/16-ц
Провадження № 2/192/1/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

представника позивача - адвоката Воронько О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон» до ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію, зустрічною позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державний реєстратор Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко Алла Миколаївна про визнання недійсним договору оренди землі, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», треті особи: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державний реєстратор Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко Алла Миколаївна про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 грудня 2012 року між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі, розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власності серії IV-ДП №012448 від 11 квітня 2002 року, кадастровий номер :01:020:0159.

Відповідно до умов договору він укладений на 10 років, термін його дії з 18 грудня 2002 року по 18 грудня 2022 року.

На виконання умов договору між сторонами був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га. Таким чином договір є діючим, за згодою сторін не розривався.

18 жовтня 2015 року було зареєстровано договір оренди цієї ж самої земельної ділянки між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 строком на 10 років.

Договір між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був зареєстрований належним чином 31 грудня 2012 року за №00055.

Вважають, що укладенням між відповідачами спірного договору оренди земельної ділянки за умови існування діючого договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 було порушено право позивача на володіння і користування цією земельною ділянкою, і таке порушене право підлягає захисту шляхом визнання спірного договору недійсним, оскільки він укладений під час дії іншого договору оренди.

Тому просили визнати договір оренди землі, земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, що належить ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:020:0159, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та зареєстрований Солонянською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2015 року з моменту його реєстрації, а також просили скасувати запис про проведену державну реєстрацію вказаного договору оренди землі.

Відповідачка ОСОБА_1 подала зустрічний позов, який прийнято до розгляду з первісним позовом, згідно якого просила визнати договір оренди земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, яка належить ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:020:0159, який укладено 18 грудня 2012 року між нею та СТОВ «АВС «Діон» та зареєстрований у Солонянському відділі Держкомзему 31 грудня 2021 року за №00055 недійсним, а також просила скасувати проведену державну реєстрацію зазначеного договору.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірний договір вона особисто не підписувала, і тому її волевиявлення під час укладення договору не було вільним, що дає підстави для визнання спірного договору недійсним (Т. 2 а.с. 58-62).

Відповідач ФОП ОСОБА_2 також подав зустрічний позов, який прийнято до розгляду з первісним позовом, згідно якого просив визнати договір оренди земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, яка належить ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:020:0159, який укладено 18 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон» та зареєстрований у Солонянському відділі Держкомзему 31 грудня 2021 року за №00055 недійсним.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в спірному договорі відсутні такі істотні умови, як розмір, строк та порядок внесення оплати за оренду. Державна реєстрація договору проведена незаконно, сам договір не підписувався ОСОБА_1 і тому є всі підстави для визнання даного договору оренди недійсним (Т. 2 а.с. 172-178).

СТОВ «АВС «Діон» подали заперечення на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , згідно яких просили відмовити в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , в яких послались на те, що ОСОБА_1 з моменту державної реєстрації договору оренди та передання ОСОБА_1 в користування земельної ділянки регулярно отримувала від СТОВ «АВС «Діон» орендну плату, що свідчить про те, що вона знала про існування договору оренди і тому пропустила строк позовної давності. Крім того, вказали, що ОСОБА_1 зловживаючи своїм правом розпорядження земельною ділянкою умисно вчинила дії спрямовані на порушення прав СТОВ «АВС «Діон» щодо користування та володіння земельною ділянкою, внаслідок чого позбавила їх права вільного користування та використання земельною ділянкою, що є підставою для відмови в задоволені зустрічного позову відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України. Також зазначили, що у зв`язку з відсутністю будь-яких порушень з боку СТОВ «АВС «Діон» прав ОСОБА_1 їх невизнання або оспорювання внаслідок укладення у 2012 році між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 оспорюваного договору оренди відсутні й підстави для їх захисту (Т. 2 а.с. 121-125).

СТОВ «АВС «Діон» подали заперечення на зустрічну позовну заяву ФОП ОСОБА_2 , згідно яких просили відмовити в задоволені зустрічного позову ФОП ОСОБА_2 , в яких послались на те, що оскільки відсутні будь-які порушення з боку СТОВ «АВС «Діон» прав ФОП ОСОБА_2 їх невизнання або оспорювання внаслідок укладення у 2021 році між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 оспорюваного договору оренди, відсутні й підстави для їх захисту, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволені зустрічного позову. Крім того, зазначили, що доводи ФОП ОСОБА_2 викладені в зустрічній позовній заяві щодо відсутності в договорі, укладеному між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 розміру, строку та порядку сплати орендної плати є лише необґрунтованими припущеннями, які спростовуються належними доказами, а саме накладними № 10 від 17 листопада 2013 року та № 12 від 13 листопада 2014 року, а також видатковим касовим ордером від 08 вересня 2015 року. Окрім цього зазначили, що доводи недійсності договору оренди землі від 18 грудня 2012 року укладеного між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні акт визначення меж земельної ділянки в натурі не можуть бути прийняті, оскільки самим договором оренди передбачено, що він укладається без вказаних документів, а також тому, що відсутність цих документів не порушує, не оспорює прав ані ОСОБА_1 , ані ФОП ОСОБА_2 . Крім того, вказали, що ФОП ОСОБА_2 вчинивши дії щодо реалізації права на оренду земельної ділянки грубо порушив права законного орендаря СТОВ «АВС «Діон», внаслідок чого позбавив останнього права вільного користування та використання земельної ділянки, яка належить на праві користування та володіння СТОВ «АВС «Діон» згідно оспорюваного договору оренди, що є підставою для відмови в задоволені зустрічного позову відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України. Також зазначили, що порушення, невизнання або оспорювання прав ФОП ОСОБА_2 внаслідок укладення СТОВ «АВС «Діон» оспорюваного договору оренди з ОСОБА_1 відсутні, а якщо припустити, що такі порушення мали місце, то в даному випадку зустрічна позовна заява не може бути задоволена в силу ч. 4 ст. 267 ЦК України внаслідок спливу строку позовної давності (Т. 3 а.с. 51-56).

Ухвалою суду від 19 травня 2021 року провадження по справі зупинялось на час проведення судової почеркознавчої експертизи і було поновлено 23 серпня 2021 року (Т. 4 а.с. 172-174, 196).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала первісний позов і просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зустрічні позови не визнала і в задоволені їх просила відмовити з підстав викладених в запереченнях.

Відповідачка ОСОБА_1 в дане судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомила, в судовому засіданні 05 листопада 2021 року проти задоволення первісного позову заперечувала, свій зустрічний позов і зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 підтримала і просила їх задовольнити з підстав викладених в зустрічному позові. Пояснила суду, що вона договір з СТОВ «АВС «Діон» 18 грудня 2021 року не підписувала і не укладала.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та його представник, в дане судове засідання не з`явились, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомили, в судовому засіданні 05 листопада 2021 року проти задоволення первісного позову заперечували, зустрічний позов і зустрічний позов ОСОБА_1 підтримали і просили їх задовольнити з підстав викладених в зустрічному позові.

Подану заяву відповідача ФОП ОСОБА_2 про відкладення судового засідання судом не врахована, оскільки дана заява немає кваліфікованого електронного підпису.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та державний реєстратор Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином причину неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, кадастровий номер :01:020:0159.

Дана обставина визнається сторонами і не оспорюється, тому у відповідність до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладеного між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 , орендодавець ОСОБА_1 передала в оренду СТОВ «АВС «Діон» належну їй на праві власності земельну ділянку розташовану на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га. Договір укладено на 10 років, термін дії договору з 18 грудня 2012 року по 18 грудня 2022 року (Т. 1 а.с. 10-11).

Як вбачається з відмітки в договорі даний договір був зареєстрований у Солонянському відділі Держкомзему, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 31 грудня 2021 року № 00055.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 05 січня 2013 року ОСОБА_1 передала СТОВ «АВС «Діон» з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції в строкове платне користування земельну ділянку розташовану на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га (Т. 1 а.с. 12).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2002 року, укладеного між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 , орендодавець ОСОБА_1 передала в оренду СТОВ «АВС «Діон» належну їй на праві власності земельну ділянку розташовану на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га. Договір укладено на 5 років, початок дії договору 29 березня 2002 року, закінчення 29 березня 2002 року (Т. 1 а.с. 109).

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2001 року, вбачається, що ОСОБА_1 уклала 02 лютого 2001 року шлюб з ОСОБА_4 і прийняла після укладення шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 69).

Відповідно до договору оренди землі від 15 червня 2015 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , орендодавець ОСОБА_1 передала в оренду ФОП ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку розташовану на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, кадастровий номер :01:020:0159. Договір укладено на 10 років з урахуванням ротації культур, згідно з проектом землеустрою (Т. 1 а.с. 110-113).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 передала ФОП ОСОБА_2 з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції в строкове платне користування земельну ділянку розташовану на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га (Т. 1 а.с. 114).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 18 жовтня 2015 року проведено державну реєстрацію договору оренди землі від 15 червня 2015 року укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 25357344 від 18 жовтня 2015 року (Т. 1 а.с. 124).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку належну ОСОБА_1 кадастровий номер :01:020:0159 мається запис про оренду орендарем СТОВ «АВС «Діон» дата державної реєстрації речового права та строк дії речового права не зазначено, та запис про оренду орендарем ФОП ОСОБА_2 дата державної реєстрації речового права 18 жовтня 2015 року, строк дії речового права 10 років, орган, що здійснив державну реєстрацію речового права Солонянська державна нотаріальна контора (Т. 2 а.с. 30-41).

Відповідно до видаткового касового ордеру виданого СТОВ «АВС «Діон», ОСОБА_1 отримала 6000 грн. 00 коп., підстава зазначено: орендна плата за земельну ділянку за 2015 рік, згідно договору оренди від 18 грудня 2012 року держ. реєстр №00055 від 31 грудня 2012 року (Т. 2 а.с. 126).

Згідно накладної № 12 від 13 листопада 2014 року ОСОБА_1 за договором оренди від 18 грудня 2012 року держ. реєстр №00055 від 31 грудня 2012 року отримала розрахунок за пай 2014 року на загальну суму 4725 грн. 40 коп. (Т. 2 а.с. 127).

За накладною № 10 від 17 листопада 2013 року ОСОБА_1 за договором оренди від 18 грудня 2012 року держ. реєстр №00055 від 31 грудня 2012 року отримала розрахунок за пай 2013 року на загальну суму 4725 грн. 00 коп. (Т .2 а.с. 128).

Відповідно до платіжного доручення №567 від 15 листопада 2013 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку СТОВ «АВС «Діон» за 4 квартал 2013 року, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , сплачено податок в розмірі 833 грн. 90 коп. (Т. 3 а.с. 57-60).

Згідно платіжного доручення №518 від 17 грудня 2014 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку СТОВ «АВС «Діон» за 4 квартал 2014 року, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , сплачено податок в розмірі 833 грн. 90 коп. (Т. 3 а.с. 61-64).

Відповідно до платіжного доручення №519 від 07 жовтня 2015 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку СТОВ «АВС «Діон» за 4 квартал 2015 року, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , сплачено податок в розмірі 1020 грн. 41 коп. (Т. 3 а.с. 65-69).

Згідно висновку експерта №4565-17 від 14 травня 2018 року - підписи від імені ОСОБА_1 у графах «Орендодавець» двох примірників договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Підписи від імені ОСОБА_1 у графах «Орендодавець» двох примірників акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 03 січня 2013 року до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису (Т. 3 а.с. 188-198).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-21/17852-ПЧ від 30 червня 2021 року - підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» двох примірників договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладених між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» в двох актах приймання-передачі до договору оренди землі від 18 грудня 2012 року, укладених між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (Т. 4 а.с. 183-189).

Згідно ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 210 ЦК України - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин - самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

В судовому засіданні достовірно встановлено і підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 не підписувала спірний договір від 18 грудня 2012 року між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 , тобто даний договір з врахуванням положень вищезазначених норм є неукладеним, і тому суд вважає, що договір оренди землі розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, яка належить ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:020:0159, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та зареєстрований Солонянською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2015 року, не порушує прав СТОВ «АВС «Діон», як орендаря, враховуючи, що дана особа орендарем зазначеної земельної ділянки не є і станом на укладення та реєстрацію спірного договору оренди між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не було, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги первісного позивача СТОВ «АВС «Діон» є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Суд не приймає доводи СТОВ «АВС «Діон», що оскільки ОСОБА_1 отримувала орендну плату за користування її землею СТОВ «АВС «Діон», при цьому також за ОСОБА_1 сплачувались податки на землю, тому дані обставини свідчать про фактичні договірні відносини між сторонами щодо оренди землі.

Також суд не приймає показання свідка ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 підписувала спірний договір, оскільки вказані показання спростовуються висновками судових експертів, при цьому безпосередньо підписання ОСОБА_1 договору оренди землі та актів приймання-передачі земельної ділянки він не бачив.

Що стосується показань свідка ОСОБА_7 , то суд їх не приймає з тих підстав, що дана особа не була свідком підписання спірного договору оренди землі, а лише займалась його державною реєстрацією.

Діючим законодавством, а саме Законом України «Про оренду землі» чітко передбачено форму договору оренди землі і будь-які виключення щодо неписьмової форми договору оренди, а також щодо фактичних правовідносин, зазначеним Законом не передбачено, і тому суд вважає, що дані доводи безпідставні.

Що стосується зустрічних позовних вимог ФОП ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки розташованої на території Малозахаринської сільської ради, загальною площею 7,990 га, яка належить ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:020:0159, який укладено 18 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та СТОВ «АВС «Діон» та зареєстрований у Солонянському відділі Держкомзему 31 грудня 2021 року за №00055, то як встановлено в судовому засіданні ФОП ОСОБА_2 не є стороною спірного договору оренди, при цьому його зустрічна позовна заява не містить обґрунтування, того з якою метою він звернувся до суду і які його права порушені спірним договором, що свідчить про те, що заявлений зустрічний позов ненаправлений на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів і тому суд приходить до висновку, що даний зустрічний позов також є безпідставним.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд зауважує таке.

Як вже зазначалось судом достовірно встановлено, що договір оренди землі від 18 грудня 2012 року між СТОВ «АВС «Діон» та ОСОБА_1 є неукладеним з підстав його не підписання ОСОБА_1 .

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

ОСОБА_1 в своєму позові не заявляє вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, обмежившись лише заявленням вимоги про визнання договору недійсним і скасування у зв`язку з цим його державної реєстрації, тому суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації слід відмовити, оскільки договір між сторонами є неукладеним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні первісного позову та зустрічних позовів, судові витрати, втому числі і витрати на залучення судових експертів по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом, за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_2 на позивача ФОП ОСОБА_2 , за зустрічним позовом ОСОБА_1 на позивачку ОСОБА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 203, 207, 210, 215, 526 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», яке розташоване за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 253, корп. А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25516791 до ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39835428 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію - відмовити.

Судові витрати по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон» покласти на позивача.

В задоволені зустрічного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державний реєстратор Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко Алла Миколаївна, яка розташована за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02891285, про визнання недійсним договору оренди землі - відмовити.

Судові витрати по справі за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 покласти на позивача.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-виробнича спілка «Діон», треті особи: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державний реєстратор Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко Алла Миколаївна про визнання недійсним договору оренди землі - відмовити.

Судові витрати по справі зустрічним позовом ОСОБА_1 покласти на позивачку.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.