Справа № 336/6543/21
Провадження №4-с/336/2/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Карабак Л.Г., за участі секретаря Тимошенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про повернення виконавчого документа стягувачу, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року заявник звернувся зі скаргою до суду. Свої вимоги мотивував тим, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі по тексту Шевченківський ВДВС) від 27.05.2021 року було відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №336/3170/20 виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 11.05.2021 року. 10.08.2021 року представник заявника ознайомився із матеріалами виконавчого провадження та дізнався, що 29.07.2021 року постановою державного виконавця, виконавчий документ був повернений стягувачу ТОВ «Добра праця». Заявник вважає таке рішення державного виконавця незаконним та просить визнати постанову про повернення виконавчого документа незаконною, скасувати її визнавши бездіяльність державного виконавця, яка полягала у направленні рекомендованим листом примірника виконавчого документа стягувачу, незаконною. Незаконність дій державного виконавця полягає у тому, що він не у повному обсязі здійснив усі виконавчі дії у виконавчому провадженні.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, про час та місце слухання скарги повідомлений належним чином.

У судове засідання представник Шевченківського ВДВС не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причини неявки суду не повідомили, надали письмові пояснення від 07.02.2022 року у яких проти задоволення скарги заперечували та просили відмовити у її задоволенні.

Боржників у виконавчому провадженні ОСОБА_1 повідомити про час та місце слухання скарги не виявилося можливим. Скаржник повідомив про нього лише адресу: АДРЕСА_1 , суд неодноразово, за наявності фінансування надсилав на цю адресу поштові відправлення, але конверт повертається без вручення, оголошення на офіційному сайті також не було дієвим і ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суд вирішив розглядати скаргу на відсутність боржника враховуючи строк розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Судом встановлено з матеріалів скарги, що на виконання у Шевченківському ВДВС перебувало виконавче провадження №65563596 з виконання виконавчого листа №336/3170/20 від 11.05.2021 року виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» судового збору у розмірі 2102,00 грн.

27.05.2021 року старшим державним виконавцем Федоровою Я.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено сторонам. Також в порядку виконання було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено на адресу ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ КБ «Індустріал банк», ПАТ «Банк Восток», ТОВ «ПроКредитБанк», АК «АТ банк «Львів», АТ КБ «КОНКОРД», АТ «ОТП БАНК». 27.05.2021 року було направлено запити до ПФУ та ДФС України про надання інформації про доходи боржника, витребувано довідки з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності. Встановлено, що боржник є власником Ѕ частини квартири, однак сума боргу не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а у такому випадку звернення стягнення на нерухоме майно боржника є неможливим. Згідно довідок МВС, за боржником не зареєстровано транспортних засобів, ДФС повідомляє про відсутність доходів у боржника. 17.06.2021 року було здійснено вихід за місцем проживання боржника, якого не виявлено, про що складено відповідний акт. Відтак, в результаті було винесено постанову від 29.07.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

За ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З даних скарги вбачається, що строки оскарження заявником не пропущені.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, чинне законодавство зобов`язує виконавця вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Звертаючись до суду із даною скаргою скаржника вказував на неповноту використання державним виконавцем наданих йому Законом повноважень, не врахування ним, що здійснюється стягнення заборгованості, а не розшук боржника чи його транспортних засобів. При цьому також просив суд витребувати матеріали виконавчого провадження з Шевченківського ВДВС.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Чинним Законом України «Про виконавче провадження» сторонам виконавчого провадження надаються права, в тому числі право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ст.19 Закону).

Заявляючи суду клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження, але не надав суду доказів неможливості самостійного ознайомлення з матеріали, неможливість зняття з них копій.

Також подана скарга не містить аналізу вчинених чи невчених виконавцем дій, а містить лише перелік повноважень виконавця. Фактично стягувачем подана скарга до суду без належного обґрунтування всіх доводів.

При вирішенні скарги суд враховує той факт, що державним виконавцем при виконанні рішень про стягнення заборгованості для перевірки майнового стану направляються відповідні вимоги, а дії щодо обмеження прав боржника, необхідність збільшення обсягу втручання мають бути обґрунтовані та їх пропорційність залежить від суми боргу та наявності майна, на яке може бути звернено стягнення. Слід зауважити, що судом також не розшуканий боржник ОСОБА_1 за адресою, яка міститься у скарзі, його місце проживання або перебування не встановлено.

Крім того, за ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовільними вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою, містить посилання лише на загальні норми Закону, без аналізу конкретних обставин справи, тому в задоволенні скарги відмовляє.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Карабак Л.Г.