Провадження № 2/344/620/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

20 червня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг,-

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 442124,33 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву. Відповідач при підписанні Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Тарифами» складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», що були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним літом та надано у користування кредитну картку типу преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400 000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивач зазначив, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 11 липня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 442124,33 грн, з яких 401323,68 грн - заборгованість за кредитом, в тому числі 330333,76 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 70989,92 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 16439,72 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 24360,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит, згідно статті 625 Цивільного кодексу України, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - заборгованість за пенею. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 12 квітня 2018 року станом на 11 липня 2021 року у розмірі 442124,33 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6631,86 грн.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про огляд веб-сайту відмовлено.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.

Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що 20 червня 2022 року прийнята відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

12 квітня 2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н та став клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідач при підписанні Анкети-Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Тарифами» складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також повністю проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», що були надані для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 18-72).

Відповідачу видавалися кредитні картки після підписання кредитного договору (а.с.17).

Позивачем змінювалися умови кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 16).

Відповідач користувався наданим картковим рахунком, на якому встановлений кредитний ліміт, про що свідчить виписка по рахунку (а.с. 10-15).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12 квітня 2018 року, станом на 11 липня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 442124,33 грн, з яких 401323,68 грн - заборгованість за кредитом, в тому числі 330333,76 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 70989,92 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 16439,72 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 24360,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит, згідно статті 625 Цивільного кодексу України, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - заборгованість за пенею (а.с. 6-9).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано 19 березня 1992 року (а.с. 75, 77).

Національний банк України 05 жовтня 2011 року видав Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» банківську ліцензію №22 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 76).

Національним банком України 06 вересня 2019 року погоджено статут Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 78-79).

Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення статті 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Судом встановлено, що наявність правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи, а саме: підписаною відповідачем заявою від 12 квітня 2018 року, рухом коштів по кредитному рахунку позичальника із періодичним погашенням боргу, з якого слідує активне використання позичальником кредитної картки для розрахунку в торгівельних мережах.

Суд зауважує, що укладений 12 квітня 2018 року між сторонами кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з поточного та простроченого тіла кредиту.

Слід врахувати, що з аналізу змісту правовідносин сторін у цій справі слідує, що тіло кредиту, вимоги про погашення заборгованості по якому є предметом розгляду в цій справі, це фактично отримані в кредит позичальником кошти, строк повернення яких настав.

Необхідність стягнення боргу по поточному та простроченому тілу кредиту вбачається з практики Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №365/159/19, а також від 02 грудня 2020 року у справі №161/5267/20.

Таким чином, фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та обігу по одержаній в банку картці, в тому числі шляхом часткового погашення кредиту, що свідчить про необхідність стягнення з позичальника на користь банку заборгованості по кредиту у загальному розмірі 401323,68 грн, в тому числі 330333,76 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 70989,92 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Щодо вимоги позову про стягнення заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом частини другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за нарахованими відсотками та заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Разом з тим позивач долучив до позовної заяви паспорт споживчого кредиту з використанням преміальної картки World Elite та процентною ставкою, відсотків річних у пільговий період: 0,00001 % річних, поза межами пільгового періоду: 37,2 %, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а.с.19-21).

Підписавши вказану Анкету-Заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 Цивільного кодексу України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Крім того, з виписки руху коштів за рахунком (а.с. 10-157) вбачається, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, далі неодноразово порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 16439,72 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 24360,93 грн.

У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за укладеним договором відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором.

Розрахунок заборгованості за договором є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12 квітня 2018 року або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Відповідно до положень частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення від 14 липня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 6631,86 грн (а.с. 82).

Позовні вимоги задоволені повністю з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 6631,86 грн.

На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 11 липня 2021 року за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12 квітня 2018 року у розмірі 442 124,33 грн (чотириста сорок дві тисячі сто двадцять чотири гривні тридцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 6631,86 грн (шість тисяч шістсот тридцять одна гривня вісімдесят шість копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частини рішення складені та підписані у нарадчій кімнаті 20 червня 2022 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 червня 2022 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мелещенко Л.В.