Справа № 375/650/21
Провадження № 2/375/279/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Киричок В.В.

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду смт Рокитне, в порядку спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що діти знаходяться на повному його утриманні, а саме: забезпечує їх продуктами харчування, одягом, оплачує гуртки. Крім того, доньки тривалі проміжки часу проживають з ним та на його утримання.
За таких умов позивач вважає, що це є обставиною, що має істотне значення для перегляду встановленого раніше розміру аліментів у частці з усіх видів доходів на розмір аліментів у твердій грошовій формі.
Зазначена цивільна справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 31 травня 2021 року. Однак, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2021 року, призначення не відбулось, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рокитнянського районного суду Київської області №01-07-2 від 01 липня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №375/650/21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2021 року судова справа №375/650/21 передана у провадження судді Чорненької О.І.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 10 годину 30 хвилин 09 вересня 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження.

Справу знято з розгляду 09.09.2021, 28.10.2021, 06.12.2021, 25.01.2022 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено до розгляду на 14 годину 30 хвилин 04 квітня 2022 року.

У судове засідання призначене на 06 червня 2022 року позивач не прибув. Однак, на електронну адресу суду, надіслав заяву, якою заявлений ним позов підтримує повністю та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка та її представник, будучи належним чиином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи у судове засіданя не прибули. Однак, представником відповідачки надано відзив на позов, яким позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на факти, викладені відзиві.

З огляду на викладене просить у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Під час судового розгляду справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб 25 липня 2009 року, який зареєстрований відділомреєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 54.

Від шлюбу мають давох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
29 січня 2021 року Рокитнянським районним судом Київської області по справі
№ 375/1327/20 прийнято рішення: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , потім з 28.09.2027 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач зазанчає, що діти знаходяться на повному його утриманні, а саме: забезпечує їх продуктами харчування, одягом, оплачує гуртки. Крім того, доньки тривалі проміжки часу проживають з ним та на його утримання.
Вважає, що це є обставиною, що має істотне значення для перегляду встановленого раніше розміру аліментів у частці з усіх видів доходів на розмір аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 1250 грн. на кожну доньку.
У довідках, виданих старостою с. Ольшаниця Рокитяннської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 22 березня 2021 року № 134, 18 травня 2021 року № 307, 16 квітня 2021 року № 178, зазначено, що діти ОСОБА_3 , 2009 року народження, та ОСОБА_4 , 2014 року народження, в січня місяці 2020 року та з 18 березня по 01 вересня 2020, в січні місяці 2021 року, з 01 березня 2021 року по даний час, тобто станом на день видачі довідки, проживаютьразом з батьком у АДРЕСА_1 .
У довідці, виданої ТОВ "ГРАНІТ ІНВЕСТ-РОКИТНЕ" від 25 березня 2021 № 86 зазначено, що позивач займає посаду водія автотранспортних засобів, у період з вересня 2020 по лютий 2021 року йому нараховано заробітню плату у розмірі 74422,20 грн.

Представник відповідача у відзиві посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або
інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб
стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за
позовом одержувача аліментів.
Так, одержувачем аліментів (відповідачем) вже обраний спосіб стягнення аліментів, і про це є відповідне рішення суду, даний спосіб стягнення не може бути змінений за заявою платника аліментів.
У відзиві заначено, що дочки проживають разом з їхньою мамаю, навчаються у школі в м. Бровари. Позивач бажання виховувати та утримувати дітей не проявляє, аліменти не виплачує. Бажання спілкуватися з онуками прояляє їхня бабуся - мати позивача. Тому, розуміючи вважливість збереження родинних почуттів дітей до їх бабусі, і водночас, поважаючи право бабусі на спілкування з онуками, відповідачка інколи завозить до неї дітей на вихідні або шкільні канікули ( АДРЕСА_1 ).
Представник відповідача ОСОБА_5 вважає що довідка селищної ради є неналежним і недостатнім доказом факту проживання дітей за вказаною адресою, і тим більше того, що діти перебувають на повному утриманні позивача. Крім того відсутні докази проживання батька за даною адресою.
Також зазначає, що враховуючи довідку позивача про розмір заробітної плати - орієнтований розмір аліментів, які позивач має сплатити з 03.11.2021 р. на момент написання даного позову (10 місяців) складає щонайменше 33 000 грн.
Представник відповідача зазначає, що відповідно до довідка про заробітну плату фінансове становище позивача не змінювалося з часу присудження судом аліментів, позивач є молодим (35 років), сповненим сил чоловіком, інших дітей не має, всі ці обставини свідчать про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.
Також не вважає обґрунтованими підставами для зменшення розміру аліментів те, що внучки інколи гостюють у бабусі, і остання інколи передає внукам овочі з власного городу.
При вирішенні спору суд враховує такі норми чинного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічне положення норм законодавства передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

У відповідності до положень частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Аналогічну позицію викладено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що на підставі судового наказу від 29 січня 2021 року виданого Рокитнянським районним судом Київської області по справі № 375/1327/20, стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , потім з 28.09.2027 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На час розгляду видачі судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_1 був працюючим займав посаду водія автотранспортних засобів, у період з вересня 2020 по лютий 2021 року йому нараховано заробітню плату у розмірі 74422,20 грн. На даний час позивач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід у виді заробітної плати, а отже суд доходить висновку про стабільне матеріального становище.

Доводи позивача про періодичне проживання дітей з ним не знайшли свого підтвердження так як місце реєстрації позивача зазначене у паспорті не співпадає з адресою періодичного проживання дітей зазначеною у довідках виданих старостою с. Ольшаниця Рокитяннської селищної ради Білоцерківського району Київської області. Також, позивачем не надано розрахунку сплачених ним аліментів на утримання доньок.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 141, 180, 182, 183, 191, 192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06 червня 2022 року.

Повне найменування сторін
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ;
представник відповадачки: Андрієць Іван Іванович, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1123461 від 11.06.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю серії КС № 9522/10 від 18.09.2020.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА