ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/565/20

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/568/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Заявник: ОСОБА_1

Суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб Аліна Андріївна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб Аліни Андріївни (суддя Ковальова Т.Г.), постановлену об 11 год. 18 хв. у м.Ніжин, повний текст ухвали складено 27 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати рішення головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі Ніжинський МВ ДВС) Чуб А.А. у виконавчому провадженні №64839729 незаконним; зобов`язати державного виконавця Ніжинського МВ ДВС у виконавчому провадженні №64839729 винести постанову про арешт коштів боржника, яку направити на виконання до банківських, інших фінансових установ відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження». Скарга мотивована тим, що 16 березня 2021 року головним державним виконавцем Ніжинського МВ ДВС Чуб А.А. було відкрито виконавче провадження №64839729 згідно з виконавчим листом №2/740/599/20, виданого 10 березня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявниці суми коштів. 16 березня 2021 року виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника, а 18 березня 2021 року прийняв рішення про зняття арешту з усіх рахунків боржника у зв`язку з тим, що боржник має пенсійні виплати. За доводами ОСОБА_1 , оскаржувана постанова про зняття арешту не містить пункту, частини статті 59 Закону, яка б визначала підставу зняття арешту і законність прийнятого рішення. Заявниця посилається, що стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» взагалі не передбачає зняття арешту з мотивів наявності пенсійних виплат у боржника, в зв`язку з чим виконавець фактично обмежив її права на швидке виконання рішення суду, що суперечить завданню виконавчого провадження та виходить за межі повноважень, якими наділений виконавець.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2022 року у задоволенні скарги відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема закону України «Про виконавче провадження», в межах своїх повноважень, з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги, а також розподілити судові витрати на правничу допомогу та сплату судового збору за подання двох апеляційних скарг. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не застосував до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, зокрема ч.2 ст.48, пункт та/або частину статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких постанова державного виконавця про зняття арешту є незаконною. ОСОБА_1 посилається, що судом першої інстанції не враховано висновок щодо застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі №756/1927/16-ц. За доводами заявниці, закриття виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням не узаконює оскаржуване рішення з урахуванням початку перебігу строку його оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі. Суб`єкт оскарження посилається, що з метою недопущення порушення конституційних прав боржника, встановлених, зокрема статтею 48 Конституції України, у зв`язку з встановленням факту зарахування на рахунок боржника пенсійних виплат, що є єдиним джерелом існування та за наявності можливості забезпечення реального виконання рішення суду (шляхом винесення постанови про звернення стягнення на пенсію боржника). Винесення постанови про зняття арешту з коштів боржника в частині рахунку, на який зараховуються пенсійні виплати, відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 16 березня 2021 року головним державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб А.А. було відкрито виконавче провадження ВП №64839729 щодо виконання виконавчого листа №2/740/599/20, виданого 10 березня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постановою головного державного виконавця Ніжинського МВ ДВС Чуб А.А. від 16 березня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 5 669 грн.

Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 має в банку картку, на яку отримує пенсійні виплати, також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.15).

18 березня 2021 року головним державним виконавцем Ніжинського МВ ДВС Чуб А.А. винесено постанову про зняття арешту з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_2 , оскільки було встановлено, що на рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» боржнику здійснюються пенсійні виплати.

У той же день державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад виконавчого провадження у відповідності до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» є співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно із абз.2 ч.2 ст.59 закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Встановивши, що державним виконавцем арешт було накладено на рахунок боржника із спеціальним режимом використання, а саме: на який здійснювалося зарахування пенсійних виплат, що позбавляло ОСОБА_2 можливості користуватися залишком коштів після стягнення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову від 18 березня 2021 року, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства в межах своїх повноважень.

При цьому, оскаржувані дії державного виконавця не призвели до порушення права стягувача ОСОБА_1 на забезпечення своєчасного реального виконання судового рішення, оскільки стягнення було звернуто на пенсію боржника, яке в кінцевому результаті призвело до повного виконання рішення, що підтверджується постановою головного державного виконавця Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Чуб А.А. від 18 листопада 2021 року, згідно з якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/740/599/20, виданого 10 березня 2021 року Ніжинським міськрайсудом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с.94). Крім того, накладення арешту на всі грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення не є співмірним з обсягом вимог за рішенням.

Доводи ОСОБА_1 , що судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, а саме: ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що на арештований рахунок боржника зараховуються пенсійні виплати, які є єдиним джерелом існування боржника, а також встановлено наявність можливості забезпечення реального виконання рішення іншим способом шляхом звернення стягнення на пенсію боржника.

Посилання стягувача щодо незаконності постанови державного виконавця про зняття арешту є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права жодними доказами не підтверджено.

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 щодо неврахування судом правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №756/1927/16-ц, оскільки у вказаній справі оскаржувалася постанова виконавця про накладення арешту на грошові кошти (заробітну плату), в той час як у даній справі предметом спору є постанова державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника. При цьому, у справі, яка розглядається, було встановлено наявність можливості забезпечення реального виконання рішення іншим способом. Отже, встановлено, що обставини справи №756/1927/16-ц не є тотожними з обставинами у справі, що переглядається.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: