СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/26573/21

пр. № 2/759/1601/22

20 червня 2022 року Суддя Святошинського районного суду міста Києва Шум Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 , 22.11.2021 року звернулася з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме : 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частки вказаної квартири належать позивачці. Позивачка вказує, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в неї погіршилося здоров"я , в зв"язку з чим останній в державному закладі "Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров"я України" проводили операцію на обох молочних залозах. Після чого в позивачки була довготривала реабілітація.

Відповідно до Розпорядження Святошинського районного суду м. Києва № 194 від 11.05.2022 р., у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному, зазначене вище цивільне провадження шляхом повторного автоматичного розподілу було передано у моє провадження.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в спрощенному порядку без повідомлення (виклику) сторін.

30.03.2022 року на адресу суду представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву та просив суд винести рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою померлого ОСОБА_2 (а.с.11).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.08.1997 року квартири АДРЕСА_1 належить в рівних частинах по 1/3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.14).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і позивачка прийняла її 1/3 частки зазначеної квартири (а.с. 15-16).

Будучи спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_2 , позивачка звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав.

Проте, нотаріус роз`яснив позивачці, що остання пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений термін не подала заяву про прийняття спадщини. Рекомендував звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.37).

Отже, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його донька, ОСОБА_1 (позивач у справі), як пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тривалим лікуванням.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду як спадкоємець першої черги спадкування за законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

У своєму позові ОСОБА_1 не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12-13, 81, 141, 200, 259, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.М. Шум