Справа № 588/766/21
Провадження № 2/588/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у травні 2021 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , із яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . У шестимісячний строк після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіника О.Д. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували той факт, що вона із померлим проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Згодом виявилося, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася невідома їй особа ОСОБА_4 , який не є родичем спадкодавця, не приймав участі при похованні померлого. За час проживання з ОСОБА_5 останній ніколи не говорив їй про те, що у нього є рідні.

Також позивачка зазначила, що вона проживала із ОСОБА_5 починаючи з 2014 року і по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 у належній йому квартирі, яка розташована по АДРЕСА_2 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, але шлюб не реєстрували, оскільки не вважали за потрібне. В іншому шлюбі ні ОСОБА_5 ні вона не перебували. На протязі шести років вона із ОСОБА_5 придбавали побутову техніку та в 2017 році провели ремонт у квартирі, де спільно проживали. ОСОБА_5 працював за договорами, а вона працювала на кондитерській фабриці. Усі зароблені кошти вони вкладали у сімейний бюджет, в спільне харчування. Також вони разом проводили свята. За святковим столом ОСОБА_5 називав її своєю дружиною. Так як вона не проживала за місцем реєстрації у гуртожитку, а проживала разом із ОСОБА_5 . Дочірнє підприємство «Комунжитло» комунального підприємства Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду про стягнення з неї комунальних послуг.

Останнім часом ОСОБА_5 тяжко хворів і вона здійснювала догляд за ним, купляла ліки, а коли він помер - здійснила поховання, установила пам`ятник, доглядає за могилою.

Для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 виникла необхідність установлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд встановити юридичний факт, що вона проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 , починаючи із 2014 року по 18.07.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. від 20.05.2021 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

08.06.2021 представником відповідача - адвокатом Борикою О.О. був поданий відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з тих підстав, що позивачка не проживала із ОСОБА_5 однією сім`єю протягом п`яти років. Також представник відповідача вказав, що його довіритель ОСОБА_4 є рідним племінником померлого ОСОБА_5 . Факт існування родичів у померлого було достеменно відомо позивачці. Весь час відповідачем підтримувалися родинні відносини із померлим. Наведені у позовній заяві відомості не відповідають дійсності, оскільки позивачка не проживала постійно у квартирі померлого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , не вела з ним спільного побуту та спільне господарство. Відповідачу відомо, що позивачка була знайома із померлим, іноді проходила до нього у гості, але постійно за вказаною адресою вона не проживала.

На даний час відповідач оформлює свої спадкові права, але через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Крім того, представник відповідача зазначив, що надані позивачкою докази про придбання побутової техніки не заслуговують на увагу, оскільки не можливо встановити хто купляв дану техніку, для кого вона придбавалася і в чиїй квартирі цей товар був встановлений. Померлий ОСОБА_5 мав достатньо коштів для свого існування, мав у власності нерухомість, яку продав у 2017 році і отримав грошові кошти.

На думку представника відповідача надана позивачкою довідка про поховання не може підтверджувати факт участі у похованні, оскільки такі послуги повинні підтверджуватися чеками, квитанціями.

Також представник відповідача вказав, що позивачкою не було надано доказів на підтвердження факту проведення ремонтних робіт за спільної участі позивачки, а з наданих позивачкою фотокарток не можливо встановити дату їх фіксування і хто на них зображений.

Крім того, представник відповідача зазначив, що додані до позовної заяви акти про спільне проживання викликають сумніви у достовірності, оскільки незрозуміло за якими критеріями комісія, створення та існування якої не регламентоване чинним законодавством, оцінювала і встановлювала факт постійного проживання однією сім`єю, зокрема чим було підтверджено спільні покупки, проведені ремонти та інші відомості.

Також представник відповідача вказав, що до 2017 року разом із ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав ОСОБА_6 , який вів спільне господарство, значиться у договорах на житлово-комунальні послуги. Відповідач разом із своєю родиною допомагали ОСОБА_5 під час його хвороби у 2020 році, відвідували його у лікарні, придбавали ліки. У відповідача збереглася виписка із медичної картки стаціонарного хворого, яка видається лише родичам хворого.

Тому представник відповідача вважає, що наведені фактичні дані спростовують проживання однією родиною померлого ОСОБА_5 та позивачки.

30.06.2021 ОСОБА_7 подала відповідь на вищевказаний відзив, у якій виклала обставини аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. Також позивачка вказала, що відповідач не підтримував жодних родинних відносин із ОСОБА_5 , що також підтверджується і тим, що не приймав участі у його похованні. Також позивачка зазначила, що відповідач жодного разу не приходив до спадкодавця і ніякої матеріальної допомоги померлому не надавав. Виписку із медичної картки стаціонарного хворого відповідач взяв у квартирі, без її згоди.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 05.07.2021 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду.

У зв`язку зі звільненням головуючої судді ОСОБА_8 у відставку ухвалою суду від 08.10.2021 справу було прийнято до провадження суддею Огієнко О.О. та повторно розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивачка та її представник заявлений позов підтримали у повному обсязі, з підстав указаних у ньому та у відповіді на відзив, просили задовольнити позов.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали із підстав, указаних у відзиві на позов, просили відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача до закінчення судових дебатів заявив про те, що докази на підтвердження понесених судових витрат ним будуть подані після ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області помер ОСОБА_5 (а.с. 14, 55 том 1).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 22-23 том 1).

Відповідно до повідомлення, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 65004615 від 02.06.2021 та копії спадкової справи, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа заведена 23.07.2020 за №99/2020. Зокрема із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася 23.07.2020 ОСОБА_1 , а також 07.08.2020 звернувся ОСОБА_4 (а.с. 52 - 61 том 1).

Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 23.12.2020 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 ,на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують, що ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_5 чи має інші родинні відносини (а.с. 25 том 1).

Отже, між сторонами наявний спір щодо спадкування після смерті ОСОБА_5 .

На підтвердження факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу позивачка надала наступні докази:

- повідомлення Тростянецького РВДВС ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) про те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги по договору проживання у гуртожитку (а.с. 16 том 1);

- довідку видану Приватним підприємством «Корунд» з якої вбачається, що ОСОБА_1 20.07.2020 поховала цивільного чоловіка, ОСОБА_5 та замовила повний перелік ритуальних послуг на суму 3600 грн (а.с. 17 том 1);

- чеки на придбання телевізора та холодильника, гарантійний талон на м`ясорубку Kenwood (а.с. 18-21 том 1);

- фотокартки із зображенням позивачки та померлого ОСОБА_5 (а.с. 26, 27 том 1);

- акти про умови та про спільне проживання та ведення спільного господарства між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які проживали по АДРЕСА_2 від 25.03.2021 та від 10.02.2021 з яких вбачається, що члени комісії засвідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з квітня 2014 року по 18 липня 2020 року проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У подружжя був спільний бюджет, сплачували разом комунальні послуги за користування електричною енергією, споживчим газом і за користування житлом. ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, а також працювала на кондитерській фабриці, усі отримані кошти вкладала в бюджет сім`ї. За час проживання купили телевізор «Лібертон», холодильник «Смайга». В квартирі за власні кошти проводили ремонти. Вони вважали себе чоловіком та дружиною, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, спільне харчування. Рідних у померлого не має, тому ОСОБА_1 здійснила поховання чоловіка, отримала дві пенсії на поховання чоловіка (а.с. 28-31 том 1);

- чеки про придбання медикаментів (а.с. 119- 120 том 1);

- довідку видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.06.2021 за № 100/02.13-09 з якої вбачається, що ОСОБА_1 21.07.2020 отримувала допомогу на поховання ОСОБА_5 (а.с. 123 том 1).

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд критично відносить до наданих позивачкою доказів та погоджується із позицією сторони відповідача, зокрема щодо доказів про спільне придбання позивачкою із ОСОБА_5 побутової техніки, оскільки з вказаних доказів неможливо встановити хто саме придбавав дану техніку. Також знаданих позивачкою фотокарток не можливо встановити дату їх фіксування. Крім того, чеки про придбання медикаментів не підтверджують, що саме для лікування ОСОБА_5 позивачка придбавала дані медикаменти.

Також суд не сприймає як належні докази:акти про умови та про спільне проживання та ведення спільного господарства між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки вони складені не уповноваженими членами комісії Тростянецької міської ради; повідомлення Тростянецького РВДВС ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) про те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги по договору проживання у гуртожитку, оскільки дане повідомлення не містить інформацію щодо предмета доказування.

На спростування доводів позивачки стороною відповідача було надано копію паспорта ОСОБА_6 з якої вбачається, що останній значився зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 з 15.05.2012 по 11.09.2017 (а.с. 79 том 1).

Також зрозписки про включення газу у квартирі від 17.02.2012 та договору про надання населенню послуг з централізованого холодного водопостачання та водовідведення від 29.01.2015 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 значились членами сім`ї ОСОБА_5 (а.с. 83-84 том 1).

З договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 30.08.2017 вбачається, що ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 житловий будинок з будівлями і спорудами та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_3 (а.с. 77-78 том 1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він проживав на квартирі у ОСОБА_5 з 2012 по 2017 роки. Там також проживали його дружина та дитина. У цій квартирі вони проживали, оскільки його мати зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , але у 2014 році мати померла. У 2015 році ОСОБА_5 познайомився із ОСОБА_1 , яку приводив додому як знайому. Іноді ОСОБА_1 приходила до ОСОБА_5 та залишалася на ніч, але її речей у квартирі не було. ОСОБА_1 могла побути у ОСОБА_5 кілька ночей, а потім не з`являлася протягом місяця, або більше місяця. Також до ОСОБА_5 приходила ще одна жінка, з якою померлий теж проводив час. Коли до ОСОБА_5 приходила інша жінка, то він говорив, що припинив стосунки із ОСОБА_1 . У 2017 році він у ОСОБА_5 придбав будинок і з того часу вони виїхали з квартири, але приходив у гості раз чи два на місяць. Ремонт у квартирі ОСОБА_1 не робила, але придбавала продукти харчування. Побутова техніка не з`являлася у квартирі. ОСОБА_4 приходив у гості до померлого.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що померлий ОСОБА_5 є братом її чоловіка. Також свідок ствердила, що у ОСОБА_5 було багато жінок, він мав 3 шлюби та багато позашлюбних відносин. У ОСОБА_4 з чотирьох років безвісно відсутній батько, тому обов`язки батька виконував ОСОБА_5 , приїздив до ОСОБА_4 у гуртожиток, коли той навчався, приходив на день народження. Коли вони приходили до ОСОБА_5 то ОСОБА_1 там не бачили. Коли ОСОБА_5 перебував у лікарні, то вона прийшла до нього на наступний день. Лікар повідомив їй про те, що ОСОБА_5 можна забирати додому. Вона оплатила послуги лікарні. Також у лікарні їй повідомили, що до ОСОБА_5 приходила інша жінка, але забрати його додому відмовилася. З лікарні ніхто не зателефонував та не повідомив про смерть ОСОБА_5 . Ключі від квартири ОСОБА_5 були у ОСОБА_1 , тому у неї були документи. На поховання ОСОБА_5 позивачка не допустила рідних.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №5-рп/99 від 03.06.1999 року зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 по справі № 727/12480/17 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом установлено, що позивачка не була зареєстрована за однією адресою разом із ОСОБА_5 та значиться зареєстрованою з 02.10.1990 по даний час у гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_4 (а.с. 12, 56-57 том 1).

Позивачкою не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше, разом ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Також суд вважає необхідним зазначити, що факт спільного відпочинку та святкування свят, а також періодичне проживання разом не вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 09.11.1995, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Тростянецьким РС УДМС України в Сумській області 24.12.2015, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О. О. Огієнко