Дата документу 02.02.2022 Справа № 310/2619/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/2619/20 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Провадження №22-ц/807/51/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року у справі за позовом Бердянської міської ради до ОСОБА_2 , Державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича, Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , треті особи: Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора, визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання незаконним, скасування рішення приватного нотаріуса про припинення речового права, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року Бердянська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича, Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , треті особи: Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов Максим Олександрович про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора, визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання незаконним, скасування рішення приватного нотаріуса про припинення речового права, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення,який уточнила та доповнила у вересні 2020 року.

Свої позовні вимоги Бердянська міська рада обґрунтувала тим, що 28 січня 2008 року між Бердянською міською радою та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі від 28 січня 2008 року площею 0,0038 га з кадастровим номером :09:008:0084, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 ) для обслуговування металевого гаража строком до 01 липня 2012 року, який в подальшому згідно додаткової угоди від 20 жовтня 2014 року було подовжено до 01 листопада 2017 року.

З повідомлення Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що складено актовий запис про смерть № 1545 від 20 жовтня 2016 року.

10 серпня 2018 року рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Бердянської міської ради Гав`яза В. В. від 10 серпня 2018 року № 42475708 було внесено інформацію про припинення речового право на земельну ділянку згідно інформаційної довідки від 18 грудня 2019 року № 193672401.

17 травня 2019 року до виконавчого комітету Бердянської міської ради звернулась ОСОБА_3 із заявою від 16 травня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0024 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаражу, для подальшої підготовки відповідного проекту рішення сесії Бердянської міської ради, до заяви ОСОБА_3 було додано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 січня 2019 року, зарєстрований за № 41, та копія технічного паспорту від 31 жовтня 2018 року № 3110/18.

В ході розгляду рекомендації постійною комісією Бердянської міської ради з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології від 30 липня 2019 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 знаходиться об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1.

Також встановлено, що 03 вересня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було проведено реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 03 вересня 2018 року № ЗП26 щодо об`єкту категорії СС1, а саме: будівництво гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, вищевказану декларацію про готовність об`єкту до експлуатації було зареєстровано на підставі Договору оренди, який припинив свою дію.

07 листопада 2018 року рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. від 07 листопада 2018 року №43908685 було здійснено запис про право власності № 28789796 з відкриттям розділу, та проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - гаражу літ. Г-1 загальною площею 24 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , за ОСОБА_2 , який являється рідним сином померлого орендаря земельної ділянки ОСОБА_4

25 січня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу гаражу Г-1, розташованого за вищевказаною адресою, і рішенням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М. О. від 25 січня 2019 року №45214621 здійснено запис про право власності №30004837 та зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 .

На сьогоднішній день власником вказаної земельної ділянки є територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради.

ОСОБА_2 за відсутності відповідного рішення Бердянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) отримав Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на підставі Договору оренди, який був оформлений на його батька.

Вважає, що використання договору оренди ОСОБА_2 з метою отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації реєстрацію якої було здійснено Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є незаконною, оскільки: договір оренди припинив свою дію; ОСОБА_2 не являється стороною Договору оренди.

Здійснення Державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. державної реєстрації гаражу літ. Г-1 на підставі незаконно зареєстрованої Декларації про готовність об`єкта до експлуатації є незаконною, що зумовило вчинення правопорушення, передбаченого п. "б" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки.

Оскільки реєстрація Декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснена Департаментом Державної архітектуно-будівельної інспекції у Запорізькій області є незаконною, рішення державого виконачого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. від 07 лиситопада 2018 року № 43908685 яким було проведено державну реєстрацію гаражу літ. Г -1 у зв`язку з чим право власності було зареєстровано за ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим договір купівлі-продажу від 25 січня 2019 року зареєстрований за № 41 укладеий між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є недійсним, а рішення приватного нотаріуса Абрамова М.О. Запорізької області від 25 січня 2019 року № 45214621, яким було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 24 кв.м. за ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню з одночасним припиненням права власності.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом купівлі-продажу.

Самочинно збудований гараж літ. Г-1 знаходиться на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0038 га, власником якої є територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, право на розпорядження якою належить Бердянській міській раді, тому укладання договору-купівлі продажу гаражу літ. Г-1 та рішення приватного нотаріуса Абрамова М. О., яким було здійснено запис про право власності № 30004837 та зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1 порушує права Бердянської міської ради.

Розміщення на земельній ділянці гаражу літ. Г-1 без законних підстав перешкоджає та унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджатися земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності, чим порушує права, свободи та інтереси Бердянської міської ради.

Враховуючи уточнені позовні вимоги Бердянська міська рада просила суд:

визнати незаконною та скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 03 вересня 2018 року № ЗП 26, видану Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області;

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В. В. № 43908685 від 07 листопада 2018 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1, який розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м. (номер запису про право власності 28789796);

визнати недійсним договір купівлі - продажу від 25 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі № 41, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М. О. № 45214621 від 25 січня 2019 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - гараж Г-1, розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м., та припинити речове право, що належить ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - гараж Г-1, розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м, яке виникло на підставі рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Абрамова М.О. №45214621 від 25 січня 2019 року (номер запису про право власності: 30004837);

зобов`язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,038 га кадастровий номер :09:008:0084, розташовану за адресою АДРЕСА_1 у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом знесення гаражу Г-1, та повернути земельну ділянку за належністю Бердянській міській раді у придатному для користування вигляді.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року позовні вимоги Бердянської міської ради, задоволено.

Визнано незаконною та скасовано реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 03 вересня 2018 року № ЗП 26, видану Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича № 43908685 від 07 листопада 2018 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1, який розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м. (номер запису про право власності 28789796).

Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 25 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі № 41, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова Максима Олександровича № 45214621 від 25 січня 2019 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - гараж Г-1, розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м., та припинити речове право, що належить ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - гараж Г-1, розташований за адресою АДРЕСА_4 в загальною площею 24 кв. м ( номер запису про право власності: 30004837).

Зобов`язано ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,038 га кадастровий номер :09:008:0084, розташовану за адресою АДРЕСА_1 у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом знесення гаражу Г-1, та повернути земельну ділянку за належністю Бердянській міській раді у придатному для користування вигляді.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , державного реєстратора Пелиха В. В., ДАБІ у Запорізькій області, ОСОБА_5 на користь Бердянської міської ради судові витрати в розмірі 10510.00 грн солідарно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального правата неправильне застосування норм матеріального права, проситьскасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Бердянської міської ради в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, ненадав належної оцінки всім доказам у справі не взяв до уваги, що у Департаменту Державної архітектурно-будівельноїх інспекції у Запорізькій області були відсутні правові підстави у відмові в реєстрації такої Декларації, оскільки ОСОБА_2 надав для реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлкатації всі необхідні документи, які передбачені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. В судовому рішення судом першої інстанції не було вказано у зв`язку із чим конкретно право власності ОСОБА_1 на гараж було набуто неправомірно. ОСОБА_1 є добросовісним покупцем спірного об`єкту нерухомості та придбаючи його за відплатним договором, враховуючи наявність державної реєстрації права власності за продавцем, обгрунтовано розраховувала на те, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу, вона набуде право власності на нього. Задоволення позовних вимог щодо звільнення земельної ділянки шляхом знесення та повернення за належністю є таким, що суперечить положеням чинного законодавства. Та без доведення, що Бердянською міською радою, було використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування застосування такого способу захисту, як знесення є неприпустимим.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Бердянська міська рада зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, ОСОБА_2 , Державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В. В., Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, треті особи: Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов М. О.будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень ( т. 2 а.с. 188 а. с. 200- 203 ) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності вищезазначених учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при реєстрації декларації у Департаменті ДАБК у Запорізькій області виявлено факт внесення декларантом неправдивих відомостей, що призвело до порушення прав власника земельної ділянки. ОСОБА_2 не набув право власності на гараж Г-1 у встановленому законом порядку, за умовами ст. 376 ЦК України вказаний гараж є самочинним будівництвом, отже не міг бути об`єктом купівлі - продажу нерухомого майна. Таким чином самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності порушує гарантовані Конституцією України права та інтереси Бердянської міської ради, які полягають у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, а саме: земельною ділянкою територіальної громади м. Бердянськ, у зв`язку тим, що на сьогоднішній день власником гаражу літ. Г-1 є ОСОБА_3 (після укладання шлюбу ОСОБА_6 ), тому необхідно зобов`язати її, як добросовісного набувача, звільнити земельну ділянку територіальної громади від об`єкту нерухомого майна гаражу літ. Г-1.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пооложень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно довідки управління земельних відносин виконавчого комітету Бердянської міської ради № 1726-19 від 21 грудня 2019 року власником земельної ділянки площею 0,0038 га (кадастровий номер :09:008:0084), розташованої за адресою АДРЕСА_2 ), є територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради. (т.1 а.с. 33).

Як вбачається з копії договору оренди землі 28 січня 2008 року між Бердянською міською радою та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі від 28 січня 2008 року площею 0,0038 га. (кадастровий номер :09:008:0084), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 ) для обслуговування металевого гаража строком до 01 липня 2012 року, який в подальшому, згідно додаткової угоди від 20 жовтня 2014 року було продовжено до 01 листопада 2017 року. (т.1 а.с. 14-15; а.с.22).

Отже строк дії договору оренди землі встановлений до 01 листопада 2017 року.

Згідно довідки Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29 січня 2018 року, наданої на запит виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що складено актовий запис про смерть № 1545 від 20 жовтня 2016 року. (т.1 а.с. 32).

У зв`язку з цією обставиною 10 серпня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Бердянської міської ради Гавязом В. В. винесене рішення № 42475708 про припинення речового права на вказану земельну ділянку.

Зі звернення 17 травня 2019 року до виконавчого комітету Бердянської міської ради громадянки ОСОБА_3 виявилося, що вона за договором купівлі - продажу від 25 січня 2019 року придбала металевий гараж Г-1, який розташований на спірній земельній ділянці у ОСОБА_2 . (т.1 а.с. 37-38).

Згідно довідки Управління містобудування та архітектури виконкому Бердянської міської ради згідно бази даних управління, яка формується з 2011 року, містобудівні умови та обмеження за адресою АДРЕСА_4 для проектування індивідуального гаражу не зареєстровані; окрема поштова адреса гаражу Г-1 загальною площею 24 кв. м., що розташований на земельній ділянці за вказаною адресою з кадастровим номером :09:008:0084 не присвоювалася; декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЗП 26, що видана 03 вересня 2018 року Департаментом ДАБК у Запорізькій області, відсутня.

03 вересня 2018 року Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області проведено реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі договору оренди землі, який втратив свою дію 01 листопада 2017 року.

При перевірці також виявлено, що за сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , який був орендарем спірної земельної ділянки, ОСОБА_2 рішенням № 43908685 державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В. В. здійснено запис про право власності № 28789796 з відкриттям розділу та проведено державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна - гаражу Г-1 загальною площею 24 кв. м., розташованого на земельній ділянці площею по АДРЕСА_4 .

Після цього між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу гаражу Г-1 загальною площею 24 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 на земельній ділянці площею 00,0038га, і рішенням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М. О. від 25 січня 2019 року № 45214621 було здійснено запис про право власності №30004837 та зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 .

Таким чином вбачається, що 29 серпня 2018 року до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації , яка була зареєстрована у Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області 03 вересня 2018 року за № ЗП 26 ОСОБА_2 надав відомості, які не відповідали дійсності, а саме - вказав види будівельних робіт щодо будівництва капітального гаражу, які в дійсності не проводилися, та надав інформацію щодо договору оренди земельної ділянки від 08 січня 2008 року, стороною якої він насправді не був.

Той факт, що будівництво капітального гаражу не здійснювалося підтверджуються як поясненнями відповідача ОСОБА_2 , так і договором купівлі - продажу гаражу ОСОБА_3 , з якого вбачається, що вона придбала саме металевий гараж, а також Актом огляду земельної ділянки від 06 вересня 2019 року, здійсненого представниками виконавчого комітету Бердянської міської ради, з якого вбачається, що в ході візуального огляду на обстежувані земельній ділянці по АДРЕСА_3 розташований металевий гараж червоного кольору ( з фото таблицею).

Той факт, що згідно технічного паспорту на гараж, виготовленого 31 жовтня 2018 року, підлога гаражу виконана з бетону, не робить гараж об`єктом капітального будівництва згідно норм ДБН, а отже об`єктом нерухомості.

Відповідно до статті 31 ЗаконуУкраїни « Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено;викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями".

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи після смерті Орендаря ОСОБА_4 зміни до договору оренди землі від 28 січня 2008 року не вносились. Додаткової угоди до договору оренди про зміну Орендаря між Бердянською міською радою та ОСОБА_2 , або продовження строку дії договору оренди землі укладено не було.

Згідно відповіді управління земельних відносин Бердянської міської ради від 21 грудня 2019 року № 1726-19 за період з 2018 року по 2019 рік Бердянською міською радою рішень щодо надання у власність чи в коистування вищевказаної земельної ділянки не приймалось.

Згідно договору оренди землі від 28 січня 2008 року між Бердянською міською радою та батьком відповідача ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі від 28 січня 2008 року площею 0.0038 га ( кадастровий номер 609:008:0084), розташованої за алресою: АДРЕСА_1 у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 для обслуговування металевого гаража зі строком його дії до 01 листопада 2017 року.

Отже, умовами договору оренди землі передбачено такий вид функціонального використання, що не надає право на проведення орендарем будівництва на земельній ділянці, а лише розміщення та обслуговування металевого гаражу.

Тобто, вбачається, що ОСОБА_2 за відсутності відповідного рішення Бердянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність або надання у корстування ( оренду) було отримано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації на підставі договору оренди землі стороною якого ОСОБА_2 не являється та який припинив свою дію, Департаментом Державної архітектупно-будівельної інспкції у Запорізькій області було здійснено реєстрацію вищевказаної Декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі вищевказаного договору оренди, Державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. було здійснено державну реєстрацію гаражу літ. Г-1 як об`єкта нерухомого майна на підставі зареєстрованої Декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Право власності на гараж літ. Г-1 було зареєстровно за ОСОБА_2 .

Отже, використання договору оренди ОСОБА_2 з метою отримання Декларації про готовність об`єкта до експлуатації реєстрацію якої було здійснено Департаментом Державної архітектурно- будівельної іспекції у Запорізькій області є незаконним, оскільки, договір ореди припинив свою дію, ОСОБА_2 не являється стороною договору оренди. ОСОБА_2 надав відомості, які не відповідають дійсності, а саме, всказав види будівельних робіт щодо будіваництва капітального гаражу, які в дійсності не проводились.

Відповідно до ст. 39 ЗаконуУкраїни « Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатцію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`ктів з незначними наслідками (ССІ), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником деклаації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно ч. 5 ст. 39 ЗаконуУкраїни « Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацю закінченого будівництва об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Відповіднодо ч. 4 ст. 39 ЗаконуУраїни « Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію ( повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу ( відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідни дкументів.

У свою чергу після отримання договору оренди Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області повинен був встановити по-перше: що особа, яка надала договір оренди для реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, не є стороною по цьому договору оренди; по-друге те, що договір оренди припинив свою дію, та прийняти рішення про повернення Декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 39 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду ( без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що при реєстрації декларації у Департаменті ДАБК у Запорізькій області виявлено факт внесення декларантом неправдивих відомостей, що призвело до порушення прав власника земельної ділянки, колегія суддів погоджується з висновком суду про визнання її незаконною та скасуванню, не дивлячись на те, що вона вичерпала свою дію фактом виконання, оскільки сам факт реєстрації такої декларації виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно п. 40 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Відповідно до п. 41 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч.4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження, зокрема на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення.

Таким чином, визначальною умовою для державної реєстрації прав власності на будь-який об`єкт є визначення його статусу - чи є цей об`єкт нерухомим майном. Якщо об`єкт є рухомим майном, то він не підлягає державній реєстрації.

З Довідки наданої відповідачем ОСОБА_2 для здійснення державної реєстрації 22 листопада 2018 року № 3025/05-Т-2636 видану виконавяим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області не вбачається, що нежитловій будівлі гаражу літ Г-1 присвоєна окрема поштова адреса, а з її змісту вбачається, що лише може бути присвоєна окрема поштова адреса - АДРЕСА_4 .

Водночас, згідно відповіді Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Бердянської міської ради від 23 грудня 2019 року № 604/03 вбачається, що окрема поштова адреса гаражу літ. Г-1 не присвоювалась.

Під час здійснення державної реєстрації Державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. було використано незаконно зареєстровану Деклаацію про готовність об`єкта до експлуатацію, яка була зареєстрована на підставі договору оренди, який припинив свою дію, та порушено п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та п. 41 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, а саме: під час проведення державної реєстрації не було перевірено документи, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна та наявність підстав для проведення цієї реєстраційної дії, у зв`язку з чим було здійснено державну реєстрацію без документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна окремої поштової адреси.

Відповідно до статті 181 ЦК України до нерухомих речей ( нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, ва також об`єкти, ролзташовані на земельній ділянці. переміщення яких є неможливим без їх виникнення иа зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 ЦК України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Таким чином, основною відмінністю постійного (капітального) гаража від тимчасового ( металевого) є навяність фундаменту.

Згідно акту огляду земельної ділянки від 06 вересня 2019 року, було встановлено, що в ході візуального огляду із застосуванням фотофіксації, комісією встаовлено, що на обстежуваній земельній ділянці влаштовано металевий гараж, червоного кольору. З`ясувати, чи має даний гараж фундамент, не представлялось технічно можливим.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що рішенням державного реєстратора Пелих В.В. від 07 листопада 2019 року № 43908685 було незаконно зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна гараж літ Г-1 ( який не може бути об`єктом нерухомого майна), за відсутності документу, що підтверджує присвоєння гаражу літ. Г-1 окремої поштової адреси, у зв`язку з чим було порушено право Бердянської міської ради Запорізької області як власника земельної ділянки на якій розміщено металевий гараж.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В. В. № 43908685 від 07 листопада 2018 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1.

Як вбачається з договору купівлі - продажу від 25 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М. О., реєстр № 41 ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 об`єкт житлової нерухомості - гараж Г-1 площею 24 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 00,0038 га по АДРЕСА_1 .

Позивач просить визнати договір недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, яка визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних ном і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

За договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов`язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( стаття 655 ЦК України).

Відповідно до положень статті 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Отже, самочинно збудоване нерухома майно не є об`ктом права власності, а тому не може бути предметом купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і оновопопожних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах. передбачених законом і загальними принципами мінародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказував на необхідість дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідності дотриманя фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справі «Спорронг і Льонирот проти Швеції» від 23 вересня 1082 року», « Новоселецький проти України» від 22 лютого 2005 року « Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року).

Оскільки реєстрація Декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснена Департаментом Державної архітектурно-будівеьної інспекції у Запорізькій області є незаконною, рішення державного реєстратора Пелих В.В. від 07 листопалда 2018 року № 43908685, яким було проведено державну реєстрацію гаражу літ. Г-1 у зв`язку з чим право власності було зарєстровно за відповідачем ОСОБА_2 є незаконним та підлягає скасуванню, самочинно збудований гараж літ. Г-1 знаходиться на самовільно зайняттій земельній ділянці власником якої є територіальна громада м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради, вбачається, що законні підстави для набуття права власності на гараж літ. Г-1 у відповідача ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що договір купівлі-продажу від 25 січня 2019 року, зареєстрований за № 41 укладеий між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно якого ОСОБА_3 купила гараж літ. Г-1 є недійсний, а рішення приватного нотаріуса Абрамова М.О. Запорізької області від 25 січня 2019 року № 45214621, яким було зареєстровано права власності на об`єкт нерухомого майна - гараж літ. Г-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 24 кв.м., за ОСОБА_3 незаконним та підлягає скасуваанню з одночасним припиненням права власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування по її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого првочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайнятті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або коистувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовілтьно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З огляду на те, що власником земельної діляки площею 0.0038 га на якій розташований гараж літ. Г-1 ( кадастровий номер 609:008:0084), за адресою: АДРЕСА_2 ) є територіальна громада міста Бердянськ в особі Бердянської міської ради, розміщення на земельній ділянці гаражу літ. Г-1 без законних підстав перешкоджає та унеможливлює Бердянській міській раді Запорізької області вільно володіти, користуватись та розпоряджатися земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності, чим порушує права, свободи та інтереси Бердянської міської ради. Самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності порушує гаратовані Конституцією України права та інтереси Бердянської міської ради, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зобов`язання ОСОБА_5 звільнити та повернути земельну ділянку.

Щодо посилання апелянта на постанрову Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 910/4055/18 та постанову Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 910/6186/17 у яких зазначено, що відсутність у особи правовстановлюючого документу на земельну ділянку не може кваліфікуватись як самовільне її зайняття, у разі правомірного набуття та оформлення у встановленому законом порядку розташованого на ній майна, то зазначені правові позиції не можуть бути застосовані під час розгляду даної справи, оскільки проведена реєстрація Декларації про готовність об`єкта до експлуатації є незаконною та порушує права Бердянської міської ради, тому відповідач неправомірно набув право власності на гараж літ. Г-1.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування приписів статті 376 ЦК України у подібних правовідносинах була викладена у постанові від 07 квітня 2020 року у спрраві № 916/2791/13, в якій зазначено, що « Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є норма частина другої чтатті 141 Конституції про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, право власності на землю гарантується Конституцією України.

Таким чином, розміщення ОСОБА_7 на земельній ділянці комунальної власності гаражу літ. Г-1 без законних підстав, без відповідного рішення Бердянської міської ради про передачу земельної діляки у власність або надання у користування (оренду) порушує гарантовані Конституцією України права та інтереси територіальної громади м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради, які полягають у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно звільнити земельну ділянку територіальної громади від об`єкту нерухомого майна Гараж літ.Г-1.

Посиланя в апеляційній сказі на договір про спільну пайову участь у будівництві від 01 липня 2008 року, копію якого надав ОСОБА_2 , то суд першої інстанції вірно зазначив, що такий договір не може служити доказом набуття права власості на гараж Г-1, оскільки перелік підстав набуття права власності чітко передбачений розділом 1 книги третьої ЦК України.

Крім того, згідно договору оренди землі від 28 січня 2008 року, який укладено між Бердянською міською радою та батьком відповідача ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0.0038 га ( кадастровий номер 609:008:0084), розташованої за алресою: АДРЕСА_1 у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 була надана для обслуговування обслуговування металевого гаража зі строком його дії до 01 листопада 2017 року.

Отже, умовами договору оренди землі передбачено такий вид функціонального використання, що не надає право на проведення орендарем будівництва на земельній ділянці, а лише розміщення та обслуговування металевого гаражу.

Ураховуючи, що суд сприяв повному і всебічному розгляду справи,фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю встановлені, а тому рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 375 ЦПК України є підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Апеляційний суд встановив, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, на його законність не впливають.

Згідно з частиною 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367,369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 07 лютого 2022 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.