Справа №311/5307/21
Провадження №2/311/599/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудка Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду з позовом до Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 та після її смерті залишилася спадкове майно, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний за договором купівлі-продажу, та який вона прийняла в порядку спадкування шляхом проживання в будинку на час смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на якого був зареєстрований будинок в погосподарській книзі на час складання списків згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради від 17 жовтня 1990 року №196. 16 березня 2007 року ОСОБА_3 склав заповіт на вищевказаний будинок на ім`я ОСОБА_2 , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області від 16 березня 2007 року за №24. 22 жовтня 2021 року позивач подала заву про видачу свідоцтва про права на спадщину за заповітом до Василівської державної нотаріальної конторі, на підставі якої була заведена спадкова справа №135, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок.

Ухвалою Василівського районного суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 27 січня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача Василівської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. У заяві зазначив, що вимоги зазначені у позовній заяві залишають на розсуд суду та рішення просять прийняти відповідно до норм діючого чинного законодавства України.

Представник третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, проти позовних вимог не заперечують.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 березня 2007 року Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16 березня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: нележний йому житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68053905 від 11 січня 2022 року, виданої виданої державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лисіковою М.Ю. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкова справа не заводилась, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 43; 44).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадпоємиця за заповітом ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6).

26 червня 2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було, із чого б воно не складалосяі взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 липня 1983 року Ленінським райбюро РАЦС, (рос. мовою) « ОСОБА_1 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в графі «батько» вказаний (рос. мовою) « ОСОБА_6 », в графі «мати» вказана (рос. мовою) « ОСОБА_7 » (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 16 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 16 липня 2013 року уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвище дружині « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до листа РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області №680 від 19 жовтня 2021 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с.14).

Згідно довідки виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області №379 від 07 вересня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1996 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день її смерті за даною адресою інші зареєстровані особи відсутні (а.с.15).

Згідно довідки виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області №379 від 07 вересня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1996 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день її смерті за даною адресою зареєстрована ОСОБА_1 , 1983 р.н. (а.с.41).

Згідно матеріалів спадкової справи №135/2021, заведеної державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лисіковою М.Ю., вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , у визначений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 . Інший спадкоємець за законом першої черги відсутні (а.с.39-42).

Відповідно до інформаційної довідки №68053965 від 11 січня 2022 року, виданої державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального Управління

Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лисіковою М.Ю., 09 вересня 2021 року заведена спадкова справа № 135/2021 після смерті ОСОБА_2 , яка на теперішній час є чинною (а.с.38).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 20 липня 1980 року, посвідченому секретарем Підгірненської сільської ради народних депутатів та зареєстрованому в реєстрі за № 66 (а.с.19), ОСОБА_3 купив житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на присадибній земельній ділянці розміром 050 га.

Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року №196, додатку №3, вирішено питання про оформлення права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався, в тому числі на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності виконано не було (а.с.16-18).

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу АДРЕСА_1 , виготовленого РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області на замовлення ОСОБА_1 , станом на 19 жовтня 2021 року, вбачається, що вказаний житловий будинок (А-1) складається з: 1-коридора, 2-кімнати, 3-кухні, 4-кімнати, 5-кімнати. З господарськими будівлями та спорудами: Б1 - літня кухня, В1- вбиральня (а.с.20-25).

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим ОСОБА_3 за його життя у виконкомі Підгірненської сільської ради та визнання права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради народних депутатів, останій мав вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року). Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину є ОСОБА_2 , яка також померла, не оформивши право власності на житловий будинок. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом є ОСОБА_1 .

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 22 жовтня 2021 року №809/02-31 (а.с.12), якою позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності померлому ОСОБА_3 , після смерті якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 , проте померла, не встигнувши оформити спадкові права, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , належним чином прийняла спадщину після її смерті, інші спадкоємці відсутні, державна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлим ОСОБА_3 не проводилася та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А1», літню кухню літ. «Б1», вбиральна літ. «В1».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2022 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова