ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3924/22 Справа № 185/9082/21 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення утримання (аліментів) на дружину після розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення утримання (аліментів) на дружину після розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона з 28 липня 2008 року до 12 листопада 2020 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У вересні 2021 року їй зробили операцію у зв`язку з тяжкою хворобою. Для підтримання свого життя вона вимушена витрачати гроші на придбання ліків для реабілітації після операції. В місяць вона вимушена купувати ліки на суму понад 4 000 грн. Розмір її пенсії яку вона отримує складає 3013, 60 грн. На даний час вона перебуває за межею прожиткового мінімуму і потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка, який має можливість надати таку допомогу в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця з часу подання позову до суду до зміни матеріального становища будь-якої сторони.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення утримання (аліментів) на дружину після розірвання шлюбу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 28 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. (а.с. 10)

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності з 13.10.2021 року безстроково. (а.с. 11)

Згідно виписного епікризу із карти стаціонарного хворого ІХ№5807/ПО50455, ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КП «ДОКОД» ДОР в ХВ № 2 з 15.09.2021 року по 21.09.2021 року. 16.08.2021 року проведена операція Лапароскопія. Рекомендовано амбулаторне лікування у хірурга за місцем проживання та призначено лікування (а.с. 14)

Як зазначила позивач у позові та підтвердила в судовому засіданні розмір її пенсії складає 3013,60 грн. на місяць.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на непрацездатну дружину після розірвання шлюбу не підлягають задоволенню, оскільки її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України.

Відповідно частин другої-четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Встановлено, що розмір пенсії позивачки як інваліда ІІ групи становить 3013, 60 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року 1934 грн., з 1 липня 2021 року - 1 074 грн., з 1 грудня 2093 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції вірно виходив із того, що ОСОБА_1 отримує пенсію, яка складає суму в розмірі 3013,60 грн. на місяць, що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано обставини щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідно довідки Управління ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розмір пенсії ОСОБА_2 становить 15 270, 76 грн.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи по професійному захворюванню та знаходиться на диспансерному нагляді у невропатолога, травматолога, терапевта, отоларинголога з діагнозом : Радикулопатія попереково - крижова L5, S1 і шийна С6, С7, С8 на тлі полі сегментарної дископатії, з вираженими статико-динамічними порушеннями, зі стійким больовим, м`язово-тонічним синдромом і периферичним нейросудинним синдромом з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, з нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, ПФС2 ст., остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів, ПФС 2ст., колінних суглобів, ПФС 2 ст. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт 1 ст., емфізема легенів 1 ст.) легенева недостатність першого-другого ст. Нейросенсорна приглуховатість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Професійне захворювання, ЛКК № 1161 від 11.07.2019 року. Хворий регулярно проходить стаціонарне лікування з використанням медичних препаратів: катрен, лізіна есцінат, амброксол, атма, лазолван, диклоберл, мова ліс, наклофен, міліксол, роталфен, диклодев, нервіплекс, ксефокам. (а.с. 117)

Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «ПМЛ № 1» ПМР ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку у лікаря травматолога за місцем проживання з приводу «Двобічного коксартрозу ІІ-ІІІ ст.» Рекомендовано: ТЕП лівого культового суглобу в плановому порядку. (а.с. 109)

Отже, відповідач також має незадовільний стан здоров`я, 3 групу інвалідності, потребує постійного лікування та проведення операції.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.75 СК України, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ОСОБА_1 не є такою, що потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦКП України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: