РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2489/21

11 січня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Рубельського О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд, припинити стягнення аліментів з його на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та судовий наказ виданий Костопільським районним судом Рівненської області від 11.08.2021 року в частині стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати таким, що не підлягає виконанню .

В обгрунтування позовних вимог покликається на обставини викладенні в позовній заяві.

Ухвалою суду Костопільського районного суду Рівненської області від 30.09.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в частині зменшення розміру аліментів з врахуванням того, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з ним і відповідач жодної участі в утриманні сина не приймає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою згідно якої просить розгляд справи провести у її відсутність та позовні вимоги визнає у повному обсязі. Крім того, скерувала до суду пояснення згідно якого не заперечує факту проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем.

Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження, Серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 10.08.2021 року; Серії НОМЕР_2 виданого Виконавчим комітетом Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 10.08.2021 року; Серії НОМЕР_3 виданого Виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 10.08.2021 року.

Згіно судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 11.08.2021 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2/однієї другої/ частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з 05.08.2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 серпня 20221 року перестав проживати з матір`ю ОСОБА_2 , так як переїхав на постійне проживання до свого батька ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданої директором Здолбунівської загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів №3 від 08.09.2021 року та з якої вбачається, що ОСОБА_4 навчається у 7-А класі Здолбунівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Здолбунвської міської ради Рівненської області.

З копії декларації №0001-6ННР-УНФ0 від 08.09.2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як законний представник пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав договір з лікарем КНП "Здолбунівський центр первинної медичної допомоги" Здолбунівської міської ради Рівненської області.

Причиною звернення до суду з даним позовом позивач вказує на те, що неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2021 року не проживає разом з відповідачкою тому відсутні підстави для стягнення аліментів з нього як батька дитини. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та письмовими поясненнями відподачки ОСОБА_2 , яка не заперечує факту проживання сина ОСОБА_4 , з позивачем (батька дитини).

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК Українипередбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідност. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником.

Оскільки, відповідно до наведених норм СК України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, але обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно доч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем повністю підтверджено ті обставини, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 серпня 2021 проживає з ним, за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно чинного законодавства, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.ч.1,2 ст.181 СК України).

Відповідно до вимогст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України).

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини справи, та інтереси дітей, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з позивача на утримання неповнолітніх дітей слід зменшити і встановити у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

При цьому суд враховує, що відповідач також зобов`язана брати участь в утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, доказів її участі в утриманні дитини судом не отримано.

В зв`язку з тим, що позивач не ставить вимогу про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81,133,141,229,258,259,263-265,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і встановити їх в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 13.09.2021 року і до досягнення повноліття наймолодшою дитиною.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які стягуються на підставі судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 11.08.2021 року по справі №564/2150/21, починаючи з 13.09.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2022 року.

СуддяП. В. Олійник