КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7618/2022
У Х В А Л А

17 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м.Києва про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

встановив:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м.Києва про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

Не погоджуючись з рішенням, 17 травня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року витребувано з Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/24191/21, оскільки апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції та матеріали цивільної справи відсутні, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про дотримання скаржником положень ст. 356 ЦПК України, а також ст. 354 ЦПК України щодо строків оскарження судового рішення та наявності підстав для їх поновлення.

14 червня 2022 року матеріали цивільної справи № 753/24191/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.

В клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження посилалась на те, що копію оскаржуваного рішення позивач отримала 18 березня 2022 року шляхом ознайомлення з матеріалами справи, доказом чого є копія оскаржуваного рішення, яка додана до апеляційної скарги.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено Дарницьким районним судом м. Києва 17 лютого 2022 року.

Повний текст цього рішення внесено 21 лютого 2022 року до Автоматизованої системи документообігу суду, що засвідчено штрих-кодом Дарницького районного суду м. Києва, який міститься на рішенні суду, що свідчить про те, що його повний текст складено 21 лютого 2022 року.

Копію оскаржуваного рішення було надіслано на поштову адресу відповідача 23 лютого 2022 року, що підтверджується супровідним листом ( а.с. 129).

Докази про отримання скаржником копії рішення суду в матеріалах справи відсутні.

В клопотанні про поновлення строку скаржник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення було отримано 18 березня 2022 року шляхом ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи положення ст. 354 ЦПК України, ОСОБА_1 має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга була подана протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.

З огляду на вищевикладені вимоги ст. 354 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 отримала копію повного рішення суду 18 березня 2022 року, то право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 має у разі подання апеляційної скарги до 18 квітня 2022 року.

Однак, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась лише 17 травня 2022 року, пропустивши строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України, у період, що перевищує 30 днів з дня отримання копії оскаржуваного рішення суду, а саме з 19 квітня 2022 року по 17 травня 2022 року.

Враховуючи. що ст. 354 ЦПК України закріплене право особи на поновлення строку на апеляційне оскарження лише у випадку подання апеляційної скарги протягом 30 днів після отримання копії рішення, проте позивач звернулась з апеляційною скаргою через 60 днів та поважних причин пропуску цього строку не зазначає, суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали - для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Крім того, апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржник подала клопотання в якому просить звільнити від сплати судового збору, посилаючись на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Разом з тим, зазначене посилання скаржника не у повному обсязі відповідає положенням Закону України «Про судовий збір» враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2021 року позивач звернулась до суду з двома позовними вимогами до Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м.Києва, зокрема, просила визнати протиправним та скасувати наказ про відсторонення її від роботи від 08 листопада 2021 року та стягнути з Школи І-ІІІ ступенів № 111 ім. С. А. Ковпака Дарницького району м. Києва середній заробіток за весь період відсторонення від роботи.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, згідно пункту 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів ст. ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Враховуючи викладене, позивач не звільнена від сплати судового бору за подання позовної заяви про стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за поданняапеляційної скарги слід відмовити.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної на рішення суду становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., то розмір судового збору при подачі апеляційної скарги повинен становити 908 грн. х 150% = 1362 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 1362 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук