справа № 165/260/21
провадження №2/165/35/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сулімова М.Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

27.01.2021 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Якименко З.С. звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача, поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі.

Свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 з 01.06. 2012 року по 28.12.2020 року працювала на Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» гірником 01 розряду. 28.10.2020 року позивачу було видано персональне попередження № 91/587, відповідно до якого відповідач повідомив про наступне звільнення з професії гірника 01 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки на підставі пункту 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Наказом №121/к від 28.12.2020 року ОСОБА_2 звільнено з роботи згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату). Позивач не погоджується з цим рішенням відповідача, вважає наказ №121/к від 28 грудня 2020 року протиправним, таким, що порушує її права.

Представник позивача вважає, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог чинного трудового законодавства, оскільки ОСОБА_2 було звільнено з роботи з ініціативи адміністраціїї без згоди профспілкового органу - первинної профспілкової організації «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», членом якої була позивач. Зазначає, що у тексті наказу №121/к від 28 грудня 2020 року відсутнє посилання на наявність згоди профспілкового комітету на звільнення позивача. Стверджує, що профспілкова організація не дала згоду на скорочення членів профспілки. Поряд з цим, не заперечує, що 23 жовтня 2020 року відповідачем, на виконання вимог трудового законодавства, було направлено подання до в.о. голови ППО «Передпусоква дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8 про надання дозволу на розірвання трудових договорів із працівниками. У вказаному поданні значилось прізвище гірника 01 р. (дільниця ВТБ) ОСОБА_2 . Голова ППО ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» листом №21 від 09.12.2020, який вручено відповідачу 10.12.2020, повідомив, що профспілкова організація відмовляє у наданні згоди на звільнення працівників у зв`язку з тим, що в проекті «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»» зміни не відбулися, а відповідач є субпідрядником та працює згідно з даним проектом, а тому, на думку профспілкової організаціїї, жодних змін в організації виробництва та праці не відбулось.

Вказує, що 22 вересня 2020 року відповідачем було видано наказ про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із скороченням посад (професій) №110. Підставою внесення таких змін слугувала «раціоналізація штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності» та протокольне рішення наради відповідача від 11.09.2020. Даним наказом було створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні. У відповідності до даного наказу, виведенню із штатного розпису підлягала посада «гірник 01 розряду (дільниця ВТБ)» в кількості п`ять одиниць.

На думку предстасвника позивача, відповідач не виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, так як не запропонував ОСОБА_2 наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому наголошує, що роботодавець був зобов`язаний запропонувати всі вакансії, яку відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Позивачу не пропонувалась інша посада, не повідомлялось про вакантні посади, які з`являлися в період після попередження про звільнення та до моменту звільнення, а тому, на думку представника позивача, відповідачем була порушена одна із гарантій законних інтересів працівника при розірванні трудового договору на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУкраїни, що дає підстави вважати звільнення позивача незаконним.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 не запрошували на засідання комісії, яка визначала осіб, що мають переважне право на залишення на роботі під час процедури скорочення, а відтак під час звільнення відповідач безпідставно не взяв ждо уваги скрутний майновий стан ОСОБА_2 , яка є вдовою та має сина, що переніс дороговартісну кардіологічну операцію.

Також зазначає, що в персональному попередженні від 23 жовтня 2020 року вказана конкретна дата звільнення - 23 грудня 2020 року, однак фактично звільнення відбулося 28 грудня 2020 року. Вважає, що оскільки позивач ОСОБА_2 після 23.12.2020 трудовий договір продовжено, то звільнення не відбулося.

Позивач вважає, що вона звільнена з роботи незаконно, так як реальних змін в організації виробництва та праці не відбулося і відповідачем не дотримана процедура звільнення.

Представник позивача ОСОБА_1 вважає, що позивач підлягає поновленню на роботі на посаді гірника 01 розряду, у зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати наказ №121/к від 28.12.2020 про звільнення з роботи ОСОБА_2 та поновити таку з 29 грудня 2020 року на роботі на посаді гірника 01 розряду Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська»».

Враховуючи розмір середнього заробітку позивача, що становить 313,16 грн без врахування податків, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 6576,36 грн, із розрахунку 21 день (за період з 29.12.2020 до 27.01.2021) х 313,16 грн=6576,36 грн, який позивач просить стягнути з відповідача в її користь.

25.05.2021 представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просила стягнути його в сумі 31316,00 грн без урахування податків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Вимоги мотивує тим, звільнення ОСОБА_2 з роботи є незаконним та безпідставним, оскільки роботодавцем не було дотримано порядку звільнення працівника при реорганізації підприємства, не отримано належної згоди профспілкової організації та не запропоновано усіх вакантних посад на тому ж підприємстві, які вона могла би виконувати з урахуванням освіти, кваліфікації, досвіду роботи.

Представник Відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, позовну заяву вважає безпідставною з причин, викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Пояснив, що мали місце зміни в організації виробництва і праці ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», що підтверджено Протоколом наради Міненерго з розгляду питань фінансування шахти №10 «Нововолинська» від 13.08.2020 року, відповідно до якого вирішено:

- ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» розглянути доцільність подальшої роботи у зв`язку із відсутністю обсягів завантаження підприємства будівельно- монтажними роботами на шахті №10 та надати відповідні пропозиції Міненерго

- ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» повідомити ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» про можливе припинення дії контракту на виконання робіт будівництва шахти №10 від 25.08.1999 з 01.01.2021 року в зв`язку із відсутністю фінансування на виконання робіт з будівництва шахти №10.

Пунктом 10 Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабміну України № 507 від 17.06.2020 року передбачено, що міністр спрямовує і координує діяльність визначених Кабінетом Міністрів України центральних органів виконавчої влади, зокрема: видає обов`язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, накази та протокольні доручення з питань, що належать до компетенції таких органів; доручає керівникам центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, скасувати акти їх територіальних органів повністю чи в окремій частині, а у разі відмови скасовує такі акти повністю чи в окремій частин.

Діючим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 11 червня 2019 року № 260 були затверджені Примірні структури управління, штатні розписи і нормативи чисельності керівників, фахівців та службовців вугледобувних підприємств, що належать до сфери управління Міненерговугілля, та акціонерних товариств з видобування вугілля, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави.

Зокрема, наказом Міненерго №260 передбачено, що при розробленні структури управління і штатних розписів конкретних підприємств варто виходити з необхідності зниження витрат на управління виробництвом, вводити не всі елементи структури і посади, а тільки ті, що необхідні. Керівник підприємства може об`єднувати окремі структурні підрозділи і посади з метою удосконалення роботи і здешевлення витрат на утримання працівників апарату управління. У випадках, коли окремі посади не вводяться до штатного розпису підприємств, виконання їхніх функцій покладається на працівників, яким вони безпосередньо підпорядковуються, або на інших працівників за встановленим на підприємстві розподілом прав, обов`язків і відповідальності. Штатні розписи підприємств щоквартально коригуються з урахуванням зміни факторів, які впливають на граничну чисельність згідно з приведеними нормативами (а саме: фактичний видобуток та фактична чисельність працівників за попередній квартал). Найменування посад (заступників керівника, головних фахівців, провідних фахівців) за напрямами діяльності відповідно до специфіки виконуваної роботи встановлюються керівником підприємства в межах затвердженої кількості по кожній посаді і в цілому по підприємству та з дотриманням вимог щодо назв посад, встановлених Класифікатором професій.

Отже, на думку представника відповідача, зазначений протокол Міненерго підтверджує ту обставину, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва праці.

Листом від 27.08.2020 року №1.1/512 підприємство повідомило первинну профспілкову організацію ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», що згідно з діючим договором-субпідряду від 24.05.2012 року № 20 між Генпідрядником ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» та Субпідрядником ДП «Передпускова дирекція шахти ДП «Нововолинська», останній виконує будівельно-монтажні, гірничо-прохідницькі роботи з обслуговування загальношахтних комплексів і механізмів та інших робіт з нового будівництва (п.1.1. Розділу 1 Додаткової угоди №1 від 17.06.2013 р. договору-субпідряду від 24.05.2012 №20).

Тому вважає, що доводи представника позивача стосовно того, що «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» закріплена за виконанням робіт згідно проекту «Будівництво шахти № 10 «Нововолинська», є безпідставними та необгрунтованими.

Наголошує, що Статут ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» передбачає низку робіт, на яких підприємство може проводити свою фінансово-господарську діяльність і це не обов`язково будівництво шахти № 10 «Нововолинська».

Згідно протоколу №2 наради ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з розглядук питань фінансування у 2021 році від 11.09.2020, було прийнято рішення про розроблення структури підприємства та штатного розпису у відповідності до потреб виробництва з оптимальним використанням трудових ресурсів на виконання робіт з утримання підприємства в безаварійному стані а також вирішено видати наказ про скорочення штату піжприємства.

Вказує, що після прийнятих рішень на засіданні від 11 вересня 2020 року було видано наказ №110 від 22.09.2020 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку із раціоналізацією штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності, відповідно до протокольного рішення наради ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська».

Листом від 23.09.2020 №1.1/541, на виконання вимог частини 2 ст.49-4 КЗпП України, частини 3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», відпоавідач надав ППО №1 копію протоколу наради підприємства від 11.09.2020, економічне обгрунтування скорочення штату працівників. У додатку містився лист ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» від 18.08.2020 №10/46-11 про можливе припинення дії контракту з 01.01.2021. Даний лист був вручений голові ППО №1 12.10.2020.

19 жовтня 2020 року підприємством було проведено засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право залишення на роботі. Протокольним рішенням було запропоновано звільнити всіх, тобто п?ять одиниць гірників 01 розряду (дільниця ВТБ), в тому числі ОСОБА_2 , яке було вручено голові ППО №1 під особистий підпис 23.10.2020.

Наголошує, що профспілкова організаціїя зобов?язана дотримуватися п`ятнадцятиденного строку розгляду подання роботодавця, як це передбачено статтею 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та в частині 2 статті 43 КЗпП. Також ППО необхідно дотримуватися вимог частини 5 статті 43 КЗпП, якими встановлено, що профспілковий орган повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний термін після його прийняття.

У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Звертає увагу суду, що відповідь ППО № 1 ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» до 13 листопада 2020 року надано не було, що дало підстави відповідачу прийти для висновку про погодження розірвання трудового договору із ОСОБА_2 .

Окрім того, на виконання ч.3 ст.49-2 КЗпП України та п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення», піцдприємством 26.10.2020 було попереджено державну солужбу зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_2 одержала персональне попередження від 23.10.2020 року №9.1/587, а отже 2-х місячний термін розпочався з 28 жовтня 2020 року.

Стосовно листа ППО №1 (вх. №455 від 02.11.2020 року) від 02.11.2020 року №18 про невиконання адміністрацією обов?язку інформування про дати спільних консультацій зазначає, що визначитись із датами проведення консультацій профспілка мала можливість вже з 12 жовтня 2020 року.

Листом від 06.11.2020 року №1256/9.1/01-19 (вх. №470 від 06.11.2020 року) ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», яке входить до складу Міністерства енергетики України, як і ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», надала перелік вакантних посад (професій) на підприємстві.

Представник відповідача зазначає, щл листом від 09.11.2020 року №1.1/626 ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» повідомляла ППО № 1 що так, як виборчий орган не відповідав на звернення роботодавця та в установлений строк не надав пропозиції стосовно роботи комісії, протягом жовтня 2020 року комісія, використовуючи в своїй роботі всю наявну інформацію щодо працівників, посади (професії) яких підлягають скороченню, визначила переваги на залишенні на роботі, що встановлені статтею 42 КЗпП та подала ППО №1 перелік працівників, які підлягають звільненню за скороченням. При цьому, для запобігання можливого порушення Закону України «Про працю», приймаючи до уваги звернення, комісія була готова провести спільну консультацію з представником ППО №1 з розгляду переважного права на залишення на роботі при звільненні у зв`язку із змінами в організації праці. Для цього було запропоновано призначити спільну консультацію в зручний для профспілки час та повідомити про це комісію.

12 листопада 2020 року відбувся повторний розгляд питання скорочення гірників 01 розряду, обумовлений зверненням голови ППО №1 від 02.11.2020 року №18. Згідно з протоколом засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі по підприємству від 12.11.2020 року, голова ППО №1 не прибув на засідання, запрошені гірники 01 р.: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Позивач виступала на комісії та доповіла, що ознайомлена із списком вакантних місць на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» і зазначила, що має час на роздуми. За наслідками спільної консультації, було прийнято протокольне рішення, де вказано, що штат працівників за професією гірник 01 розряду скорочується повністю, тому принцип переважного права залишення на роботі в даному випадку не застосовується.

Представник відповідача вказує, що питання щодо визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників та штатного розпису є правом підприємства, яке закріплене частиною 3 статті 64 Господарського кодексу України. Підприємство згідно статуту самостійно визначає організаційну структуру та чисельність працівників.

Представник відповідача ОСОБА_3 вказує, що у своїх листах адресованих відповідачу, ППО №1 не навела жодних обґрунтованих підстав щодо неможливості проведення звільнення працівників з ініціативи адміністраціїї. У зв`язку із чим звільнення працівників відбувалось у спосіб та порядок визначений Законом.

Так, наказом №121/к від 28 грудня 2020 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи.

За наслідками перевірки законності звільнення, проведеної 18.01.2021 за зверненням ОСОБА_2 , управління Держпраці у Волинській області, порушень при проведенні звільнення позивача, не виявило.

Щодо переважного права на залишення на роботі, представник відповідача ОСОБА_3 у відзиві зазначив, що у період з 28.10.2020 року по 28.12.2020 року на підприємстві були наявні 2 вакантні одиниці, а саме з 18.11.2020 року - стовбуровий підземний 03 розряду 1 од.; з 04.12.2020 року стовбуровий підземний 03 розряду 1 од.

Так, як професія стовбуровий підземний 03 розряду, пов`язана із шкідливими та небезпечними умовами праці з повним робочим днем під землею та потребує професійної підготовки, тому пропозиції по цій професії ОСОБА_2 не надавались.

Зазначає, що ОСОБА_2 отримала у Львівському СПТУ №68 диплом по кваліфікації бухгалтер промислових підприємств, а у 2009 році закінчила Червоноградський державний технікум за кваліфікацією гірничий технік електромеханік. Однак, як вбачається із записів копії трудової книжки позивача, вона не працювала за цими професіями жодного дня, а відповідно до частини 4 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення» для громадян, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) понад 12 місяців, підходящою вважається робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за здобутими раніше професіями (спеціальностями) може вважатися підходящою за умови попереднього підвищення кваліфікації з урахуванням потреби ринку праці. Отже, у зв`язку із вказаним, робота за дипломованими процесіями позивачу не пропонувалась.

Так, як в період з 28.10.2020 року по 28.12.2020 року, на підприємстві були відсутні вакантні посади, то позивачу було запропоновано посади на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Міністерства енергетики України. Вказану пропозицію озвучено на засіданні комісії 12.11.2020, де булла пристуня позивач, яка зазначила, що має час на роздуми.

За наведених обставин, представник відповідача вважає звільнення позивача таким, що проведено із дотриманням всіх норм та вимог Закону. У зв?язку з цим, не вбачає підстав ддя задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат, то представник відповідача просив при постановленні рішення врахувати розумність встановленого розміру витрат на надання правничої допомоги та реальність їх надання. Крім цього, відмітив, що підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, що зумовлене, насамперед, нестабільним, із значними затримками з початком кожного календарного року фінансуванням будівництва шахти №10 «Нововолинська», що призвело до систематичного утворення по Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» заборгованості по заробітній платі, електроенергії, іншим обов`язковим платежам. Як наслідок, автоматично нараховувались штрафи за несвоєчасну сплату по зобов`язаннях, які зростають з кожним наступним простроченням, не будучи вчасно погашеними. У зв`язку з цим, існують проблеми із виплатою працівникам заробітної плати, що призводить до масового розірвання трудових договорів на підставі ч.3 ст. 36 КЗпП України, нарахування вихідної допомоги та подальшого звернення до суду з метою стягнення середнього заробітку у зв`язку з невиплатою розрахункових та покладає на підприємство додатковий фінансовий тягар, виконання якого за таких обставин, є фактично неможливим. Зазначив, що у майбутньому вказаний фактор, у сукупності з іншими, може стати однією із причин припинення роботи підприємства та масового вивільнення працівників.

Представник відповідача вважає, що підприємство вчинило всі дії для того, щоб не допустити порушень законодавства про працю при звільненні ОСОБА_2 та діяло у спосіб та в порядку, визначеному законом. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Також вказав, що розрахунок середбного заробітку за час вимушеного прогулу позивачем здійсненно неправильно, оскільки норма тривалості робочого часу 12-годинний робочий день при 40-годинному тижні.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_7 , представника відповідача ОСОБА_3 , показання свідків, дослідивши писмові докази справи в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до наказу відповідача №74/к від 01.06.2012 року ОСОБА_2 була прийнята гірником 01 розряду Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» по переведенню з Філії ТОВ «Луганськшахтострой» (а.с.10, том І).

Наказом відповідача від 28.12.2020 року №121/к позивача ОСОБА_2 було звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, що підтверджено копією трудової книжки (а.с.11, том 1) та витягом з наказу від 28.12.2020 (а.с. 16).

Відповідно до пункту 3 Положення «Про Міністерство енергетики України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №507 від 17.06.2020, основними завданнями Міненерго є: забезпечення формування та реалізація державної політики у паливно-енергетичному комплексі; забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива; забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики та теплопостачання; здійснення державного управління у сфері використання ядерної енергії та радіаційної безпеки.

Пунктом 10 Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабміну України № 507 від 17.06.2020 року передбачено, що міністр спрямовує і координує діяльність визначених Кабінетом Міністрів України центральних органів виконавчої влади, зокрема: видає обов`язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, накази та протокольні доручення з питань, що належать до компетенції таких органів; доручає керівникам центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, скасувати акти їх територіальних органів повністю чи в окремій частині, а у разі відмови скасовує такі акти повністю чи в окремій частин.

Діючим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 11 червня 2019 року №260 були затверджені Примірні структури управління, штатні розписи і нормативи чисельності керівників, фахівців та службовців вугледобувних підприємств, що належать до сфери управління Міненерговугілля, та акціонерних товариств з видобування вугілля, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами. Зокрема, наказом Міненерго №260 передбачено, що при розробленні структури управління і штатних розписів конкретних підприємств варто виходити з необхідності зниження витрат на управління виробництвом, вводити не всі елементи структури і посади, а тільки ті, що необхідні. Керівник підприємства може об`єднувати окремі структурні підрозділи і посади з метою удосконалення роботи і здешевлення витрат на утримання працівників апарату управління.У випадках, коли окремі посади не вводяться до штатного розпису підприємств, виконання їхніх функцій покладається на працівників, яким вони безпосередньо підпорядковуються, або на інших працівників за встановленим на підприємстві розподілом прав, обов`язків і відповідальності. Штатні розписи підприємств щоквартально коригуються з урахуванням зміни факторів, які впливають на граничну чисельність згідно з приведеними нормативами (а саме: фактичний видобуток та фактична чисельність працівників за попередній квартал). Найменування посад (заступників керівника, головних фахівців, провідних фахівців) за напрямами діяльності відповідно до специфіки виконуваної роботи встановлюються керівником підприємства в межах затвердженої кількості по кожній посаді і в цілому по підприємству та з дотриманням вимог щодо назв посад, встановлених Класифікатором професій.

Згідно з протоколом наради Міненерго з розгляду питань фінансування шахти №10 «Нововолинська» від 13.08.2020 року державному підприємству «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було доручено розглянути доцільність подальшої роботи підприємства у зв`язку із відсутністю обсягів завантаження підприємства будівельно-монтажними роботами на шахті №10 та надати відповідні пропозиції Міненерго, а ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» повідомити ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» про можливе припинення дії контракту на виконання робіт будівництва шахти №10 від 25.08.1999 з 01.01.2021 року в зв`язку із відсутністю фінансування на виконання робіт з будівництва шахти №10». (а.с.17-18, том 1).

Листом від 18.08.2020 року № 10/46-111 (а.с. 66, том І) ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» повідомило ПрАТ «Укрзахідвуглебуд», як генерального підрядника з будівництва шахти №10 «Нововолинська» про можливе припинення дії контракту на виконання робіт з будівництва шахти №10 «Нововолинська» від 25.08.1999 року з 01.01.2021 року.

Листом від 27.08.2020 року №1.1/512 (а.с. 31, том І) підприємство повідомило первинну профспілкову організацію ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», що під змінам організації виробництва і праці мається на увазі не лише раціоналізація робочих місць, введення нових форм в організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, впровадження передових методів, технологій, а ще й ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з діючим договором-субпідряду від 24.05.2012 року №20 між Генпідрядник ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» та Субпідрядником ДП «Передпускова дирекція шахти ДП «Нововолинська», останній виконує будівельно-монтажні, гірничо-прохідницькі роботи з обслуговування загальношахтних комплексів і механізмів та інших робіт з нового будівництва (п.1.1. Розділу 1 Додаткової угоди №1 від 17.06.2013 р. договору-субпідряду від 24.05.2012 №20). Вказано, що не можна стверджувати, що «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» закріплена за виконанням робіт згідно проекту «Будівництво шахти №10 «Нововолинська». Статут ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» передбачає низку робіт, на яких підприємство може проводити свою фінансово-господарську діяльність і це не обов`язково будівництво шахти №10 «Нововолинська».

Згідно з п.п. 7.5, 7.8 Статуту ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління (а.с. 180-188, том І), затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління структуру підприємства, та затверджує штатний розпис підприємства.

Відповідно до Статуту ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» Уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про утворення, реорганізацію і ліквідацію підприємства.

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» було розроблено економічне обґрунтування, в якому вказано про наявність необхідності проведення скорочення штату та чисельності, з метою приведення чисельності до оптимального рівня в умовах економічної нестабільності підприємства та мінімізування витрат при веденні господарської діяльності (а.с.67,68, том І).

11 вересня 2020 року за результатами наради ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з розгляду питань фінансування у 2021 році, було вирішено розробити структуру підприємства та штатний розпис у відповідності до потреб виробництва з оптимальним використанням трудових ресурсів на виконання робіт з утримання шахти № 10 «Нововолинська» в безаварійному стані. Підготувати та видати наказ про скорочення штату підприємства (протокол № 2 від 11.09.2021 року, а.с.62,63, том І).

22 вересня 2020 року ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» видано наказ № 110 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад (професій) (а.с. 69, том І), відповідно до якого зі штатного розпису виведено, в тому числі, 5 штатних одиниць посади (професії) гірник 01 розряду; введено в дію з 23.12.2020 року новий штатний розпис, з урахуванням зазначених в наказі змін та створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця у складі, згідно з додатком № 1 до наказу (а.с.70, том 1).

ОСОБА_2 є членом виборного профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська».

Листом від 23.09.2020 року №1.1/541 ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на виконання вимог частини 2 статті 49-4 КЗпП України, частини 3 статті 22 Закону України «Про професійні профспілки, їх права та гарантії» повідомило голову ППО №1 ОСОБА_8 про заплановане скорочення чисельності та штату працівників підприємства (а.с.61, том І). Даний лист було вручено голові ППО №1 ОСОБА_8 13 жовтня 2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.71, том І).

Згідно з протоколом Міненерго з розгляду проблемних питань об`єкта незавершеного будівництва шахти № 10 «Нововолинська» від 15.10.2020 року (а.с. 20-22, том І) було вирішено, в тому числі, підготувати зміни до організації структури підприємства «Технологічного паспорту на утримання об`єкта незавершеного будівництва «Будівництва шахти № 10 «Нововолинська» у безаварійному стані» та надати її на розгляд до Міненергетики України; розробити штатний розпис відповідно до «Технологічного паспорту на утримання об`єкта незавершеного будівництва «Будівництва шахти № 10 «Нововолинська» у безаварійному стані» та вжити заходів пов`язаних з його введенням.

Протоколом засідання комісії з визначення осіб, що мають переважне право залишитися на роботі, або до яких встановлено обмеження на звільнення від 19.10.2020 року вирішено запропонувати керівництву ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників, в тому числі, гірників 01 розрядку (дільниця ВТБ) ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.72,73, том І).

23.10.2020 року т.в.о. директора ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» Кукуяшним Е.В. за вих. № 1.1/577 у зв`язку із скороченням витрат на утримання підприємства та необхідністю проведення змін в організації виробництва та праці шляхом скорочення штату та чисельності, внесенням змін до штатного розпису з 23.12.2020 року було направлено подання в.о. голови первинної профспілкової організації ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8 про надання дозволу на розірвання трудових договорів відповідно до чинного законодавства із працівниками ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», в числі яких була гірник 01 р (дільниця ВТБ) позивач ОСОБА_2 (а.с.74, том І). Таке було вручено в.о. голови первинної профспілкової організації ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» 23.10.2020 року, про що свідчить напис про ознайомлення на звороті подання, засвідчений підписом ОСОБА_8

28 жовтня 2020 року позивачу було видано персональне попередження №9.1/587 (а.с.75, том І), у відповідності до якого відповідач повідомив про наступне звільнення з професії гірника 01 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки на підставі пункту 1 ст.40 КЗпПУкраїни, яке мало відбутися 23.12.2020 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

На виконання вимог ч. 3 статті 49-2 КЗпП України та п. 4 ч. 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» підприємством було попереджено державну службу зайнятості про заплановане масове вивільнення працівників 26.10.2020 року.

Листом Первинної профспілкової організації ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська`від 02.11.2020 року № 18 (а.с. 76, том І) було повідомлено т.в.о. директора ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» Кукуяшного Е.В. про відсутність запрошення від адміністраціїї та непоінформованість профспілкового комітету щодо дат проведення спільних консультацій відносно скорочення чисельності та штату працівників ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська».

Листом від 06.11.2020 року №1256/9.1/01-19 відокремленим підрозділом «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», яке входить до складу Міністерства енергетики України було надано перелік вакантних посад (професій) на підприємстві (а.с.82, том І). ОСОБА_2 повідомила, що ознайомилась із даним листом однак має час на роздуми, що підтверджується протоколом комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі від 12.11.2020 (а.с.80,81 том І).

Листом від 09.11.2020 року №1.1/626 (а.с. 78, том І) ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було запропоновано первинній профспілковій організації даного підприємства призначити спільну консультацію з представником ППО №1 щодо розгляду питання переважного права працівників на залишення на роботі при звільненні у зв`язку із змінами в організації праці.

Листом від 10.11.2020 року №1.1/635 підприємство повідомило в.о. голови ППО №1 ОСОБА_8 про проведення 12.11.2020 року спільної консультації з питань визначення переважного права на залишенні на роботі при вивільненні працівників, про що той був ознайомлений 10.11.2020 року, що засвідчує його особистий підпис (а.с.79, том1).

12 листопада 2020 року відбувся повторний розгляд питання скорочення гірників 01 розряду, обумовлений зверненням голови Первинної профспілкової організації ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» від 02.11.2020 року №18 (а.с.76, том І).

Як вбачається з протоколу засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишенні на роботі по підприємству від 12 листопада 2020 року, голова ППО №1 не прибув на засідання. За наслідками консультації, у зв`язку із тим, що штат працівників за професією гірник 01 розряду скорочувався повністю, то принцип переважного права залишення на роботі в даному випадку не застосовувався. Протокольне рішення засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишенні на роботі від 19.10.2020 року, залишено без змін (а.с.80,81, том І).

09.12.2020 року за вих. № 21 голова первинної профспілкової організації ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8 повідомив т.в.о. директора ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» про те, що профспілковий комітет не дає згоду на скорочення чисельності та штату працівників ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», посилаючись на відсутність змін в проекті «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Також зазначив, що Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», згідно з договором субпідряду (додаткова угода №55 від 28.05.2020 року до договору №20 від 24.05.2012 року) є субпідрядником на будівництві шахти №10 «Нововолинська» та працює згідно з проектом «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (коригування)», тому зміни ворганізації виробництва і праці, на думку ППО №1, відсутні (а.с.34, том І).

Враховуючи необгрунтованість відмови, наказом №121/к від 28 грудня 2020 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП (скорочення штату) (а.с.16, том І).

Відповідно до акту управління Держпраці у Волинській області про інспекційне відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю від 18.01.2021 року № ВЛ/4/571/АВ проведеного за заявою ОСОБА_2 , порушень при проведенні її звільнення, не виявлено (а.с.82-85, том І).

Із показань свідка ОСОБА_8 , який є головою профспілки ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», судом встановлено, що профспілковим комітетом не було надано згоду на проведення скорочення штату, оскільки, на думку голови ППО, відсутні підстави для реорганізації підприємства і такого рішення Міненерго не приймало.

Так, профспілковий комітет про скорочення працівників був повідомлений наказом про таке скорочення, який було видано на основі відповідного протоколу. На час отримання наказу про скорочення працівників діяв договір субпідряду, а ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» працювало згідно з проектом «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (коригування)».

Фактично документів на скорочення працівників, які були надіслані поштою, він не отримував, щоб проводити будь-які спільні консультації з адміністрацією. Подання щодо скорочення всіх працівників, включаючи гірників 01 розряду, до яких відносилась і ОСОБА_2 , яка була членом профспілки, він отримував, однак дозволу на звільнення не надавав у зв`язку із тим, що був не згідний із здійсненням оптимізації роботи підприємства шляхом скорочення штату та чисельності працівників. При цьому, ОСОБА_8 ствердив, що він не має права надавати вказівки керівництву щодо правомірності скорочення, оскільки це компетенція юридичної служби.

19.10.2020 року та 12.11.2020 року на засідання комісії для визначення кола осіб, які мають переважне право на залишення на роботі з тих працівників, які підлягають скороченню, він не з`явився, оскільки вважав, що процес скорочення розпочався неправильно. Окрім того, на першому такому засіданні, він був присутнім, однак не були присутніми працівники підприємства та представники адміністрації в рівному співвідношенні. Тому, не вважав за потрібне в подальшому брати участь у таких засіданнях.

Відповідь на подання ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» щодо згоди на скорочення працівників підприємства, зокрема відмова, ним була надана лише 09.12.2020, оскільки, на його думку уповноваженим органом для прийняття рішення про скорочення працівників вважає міністерство, а протокольне рішення вищестоящого органу, на його думку, носить рекомендаційний хзарактер.

Допитана в судовому засідання в якості свідка провідний інженер кадрів ДП «Дирекції по будівництву об`єктів», ОСОБА_10 , показала, що підставою для скорочення штату став протокол наради Міненерго, і це пов?язане із зменшенням обсягу робіт. Економічна служба, зокрема в.о.заступника директора шахти ОСОБА_11 обрахувала та зробила економічне обґрунтування необхідності скорочення штату та чисельності працівників і визначила кількість людей, яка може підтримувати функціонування шахти, внаслідок чого був виданий наказ про виведення із штату певних посад та було розпочато процедуру скорочення. Економічною службою було сповіщено профспілки про проведення консультацій, і через місяць було видано наказ, яким попереджено працівників про скорочення штату. Розглядалася можливість переважного права на залишення на роботі, однак, оскільки всі п`ять посад гірників 01 розряду виводилися із штату, то переважного права такі працівники, в тому числі позивач, не мали. Зауважила, що на момент проходження процедури скорочення, ОСОБА_2 не надала жодних документів на підтвердження її переважного права на залишення на роботі. Адміністрацією вживалися заходи для працевлаштування працівників на вакантні місця ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», однак ОСОБА_2 відмовилася ознайомлюватися із таким переліком. На підприємстві була посада на час перебування основного працівника у відпустці по догляду за дитиною, однак така не вважається вакантною. Були вакантні посади стовбурового підземного, однак така робота підходить лише чоловікам. Вакантних посад для працевлаштування жінок у відповідача не було. Зазначила, що ні штатний розпис, ні структура підприємства не погоджується із Міністерством. З моменту, коли повідомили працівників про скорочення, нові працівники на підприємство не приймалися. Свідок ОСОБА_10 підтвердила, що попередження ОСОБА_2 про скорочення штату датоване 23.10.2020, і ця дата припадала на п`ятницю. У понеділок 26.10.2020 відповідач повідомив центр зайнятості про масове вивільнення працівників у зв`язку із скороченням штату. 26 жовтня та 27 жовтня 2020 рок ОСОБА_2 перебувала на вихідних. По виході на роботу 28.10.2020 вона була попереджена про скорочення та через два місяці від цієї дати 28.12.2020 звільнена з роботи за ч. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату).

Із показань свідка ОСОБА_12 , яка працювала в.о. головного бухгалтера ДП «Передпускова дирекція шахти 10 «Нововолинська», і з травня 2021 працює на посаді головного бухгалтера, ДП «Дирекції по будівництву об`єктів», судом встановлено, що на початку 2020 року неодноразово на підприємство надходили листи і протоколи Міністерства енергетики України щодо фінансування прідприємства. У таких ставилось завдання зменшити збитковість шахти та скоротити програми утримання підприємства. У вересні 2020 року був виданий наказ на основі фінансово-економічного обґрунтування про скорочення працівників. Завчасно повідомлено профспілкові комітети, однак такі на зустріч не йшли та не надавали відповідей. Із вакантних посад на підприємстві були лише стовбурові підземні. По можливості працевлаштовували людей на вакантні посади ВП «Шахта «Бужанська». Вона входила до складу комісії з визначення осіб, які мають право переважне право на залишення на роботі при скороченні. На початку листопада 2020 року адміністрацією, в зв?язку із запереченнями гірників 01 розряду щодо правомірності скорочення та непогодженням цього питання головою профспілки, було призначено збори, на які голова профспілки не з`явився. На засіданні працівникам вкотре було запропоновано вакансії на ВП Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля», але вони не виявили бажання там працевлаштуватись. 28.12.2020 року ОСОБА_2 було скорочено за наказом та здійснено повний розрахунок при звільненні.

За заявою ОСОБА_2 у січні 2021 року проведено перевірку Управлінням Держпраці, про що складено відповідний акт, в якому порушень законодавства про працю при скороченні працівників не виявлено. Вважає таке скорочення економічно обґрунтованим, оскільки навантаження на гірників 01 розряду не було, а їхні обов`язки повноцінно могли виконувати лампівники. Зазначає, що до повноважень керівника підприємства входило затвердження штатного розпису без погодження з Міністерством. Протоколи нарад Міністерства енергетики хоча формально і носять інформаційний характер, однак виконання таких вимагається від керівника. Керівник організовує роботу підприємства та несе відповідальність за виконання або невиконання фінансового плану, який погоджується з Міністерством. Рішення щодо оптимізації витрат приймається керівником підприємства.

Аналогічні показання в судовому засідані дала свідок ОСОБА_13 , яка працювала заступником директора з економії та фінансових питань ДП «Дирекція по будівництву об`єктів». Вона розробляла економічне обгрунтування необхідності скорочення штату та чисельності по ДП «Передпускова дтрекція шахти №10 «Нововолинська», описувала зумовлення фінансової кризи на підпримстві та на підставі відповідних підрахунків, визначила, що скорочення чисельності працівників дозволить зменшити витрати на заробітну пліта ерсоналу в середньому на 3767 тис. грн. в розрахунку на умовний рік.(а.с.67-68 т.1) Свідок зазначила, що у зв`язку із припиненням на підприємсві прохідницьких робіт, витрати на заробітну плату значно перебільшували доходи підприємства. Тому було прийнято рішення про скорочення штату, зокрема гірників І розряду. Ствердила, що до 01.01.2021 усі гірники І розряду, п`ять осіб, були звільненні з роботи. Останній такий працівник був звільнений 30.12.2020. Вказала, що в період 23.10.2020 до 28.12.2020 на підприємстві вакантними посадами були лише професії підземних гірників, де заборонена праця жінок. Підприємство зверталось до ДП «Волиньвугілля» щодо надання списку вакансій на ВП шахта «Бужанська» і шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Зауважила, що на засіданні комісії по визначенню переважного права на залишення на роботі позивачу пропонували роботу на ВП шахта «Бужанська», однак остання відмовилась.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона працювала разом із позивачем у відповідача на посаді гірник першого розряду. Всього було п`ять працівників, які займали зазначену посаду.Показала, що їх повідомили про скорочення п`яти посад гірників першого розряду. Особисто її було повідомлено про скорочення по виході на роботу після тимчасової непрацездатності, та звільнено через два місяці після попередження про скорочення - 30.12.2020. Ствердила, що було повторне засідання комісії з визначення переважного права на залишення на роботі 12.11.2020, яке проводилось з ініціативи голови ППО ОСОБА_8 . Працівникам, які підлягали скороченню, пропонувалось працевлаштування на шахту «Бужанська», згідно із списком професій. Не заперечила той факт, що працівники були не задоволені скороченням, однак розуміли, що прохідницькі роботи на підприємстві не виконуються. На підприємстві залишились лише підземні гірники. Також зазначила, що після звільнення перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна. Зараз працює лампівником ІІ розряду на ДП «Дирекція по будівництву об`єкта».

Із показань свідка ОСОБА_14 , голови Волинської територіальної організаці працівників вугільної промисловості України, вбачається, що гірники І розряду ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та електрослюсар підземний ОСОБА_18 звернулися до Волинської організації профспілки вугільної промисловості щодо порушення їх прав, як членів профспілки, адміністрацією ДП Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська» під час проведення процедури звільненння в звязку із скороченням. Такі звернення були розглянуті, відповідачу пропонувалось переглянути кандидатури на звільнення. У відповідь відповідач пропонував призначити дату спільної консультації в зручний для профспілкової організації час. Вказували, що комісія готова провести таку спільну консультацію з представником проспілкової організаціїї з метою вирішенння питань переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Не заперечив, що конкретної дати такої консультації визначено не було. Йому відомо, що ППО №1 порушила строки розгляду подання адміністраціїї стосовно надання відповіді з приводу погодження звільнення працівників, які є членами профспілкової організаціїї, і повязує це із обмеженнями, що діяли в період карантину. Вказав, що на даний час є потреба у перегляді кількості посад гірників 01 розряду.

Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, що ратифікована Верховною Радою України 4 лютого 1994 року, у випадках звільнення з причин, викликаних виробничою потребою підприємства, установи чи служби, органи, зазначені в статті 8 цієї Конвенції, наділяються повноваженнями з`ясовувати, чи справді трудові відносини припинено з цих причин, однак межі їхніх повноважень приймати рішення про те, чи є ці причини достатньо обґрунтованими для припинення трудових відносин, визначаються методами здійснення, зазначеними у статті 1 цієї Конвенції. Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частиною першою статті 40 КЗпП України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При розгляді спору про поновлення працівника на роботі необхідно перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (статті 49-2 КЗпП України).

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням висновку про право роботодавця звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки випливає, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом, виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами».

Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

При цьому, висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15, в якій зазначено, що у висновку від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-163цс14.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Також, відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Правовідносини, що виникли між сторонами, є трудовими і врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі -КЗпП України).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має прав на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 5-1 КЗпП України закріплено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тобто, скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Однак, незважаючи на безумовне право роботодавця визначати штат працівників, процедура звільнення працівника у випадку скорочення має чітко відповідати вимогам законодавства про працю, тобто відбуватись на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Під терміном «зміни в організації виробництва і праці» розуміється раціоналізація робочих місць, уведення нових форм організації праці, серед них перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо.

При цьому термін «зміни в організації виробництва і праці» використовується в частині третій статті 32 та пункті 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, в якому йдеться про можливість розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця у разі змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, Протоколом наради Міненерго з розгляду питань фінансування шахти №10 «Нововолинська» від 13.08.2020 року, Державному підприємству «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було доручено розглянути доцільність подальшої роботи підприємства у зв`язку із відсутністю обсягів завантаження підприємства будівельно-монтажними роботами на шахті №10 та надати відповідні пропозиції Міненерго, а ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» повідомити ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» про можливе припинення дії контракту на виконання робіт будівництва шахти №10 від 25.08.1999 з 01.01.2021 року в зв`язку із відсутністю фінансування на виконання робіт з будівництва шахти №10».

Судом встановлено, що на виконання даного протоколу, 11 вересня 2020 року за результатами наради ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з розгляду питань фінансування у 2021 році було вирішено розробити структуру підприємства та штатний розпис у відповідності до потреб виробництва з оптимальним використанням трудових ресурсів на виконання робіт з утримання шахти № 10 «Нововолинська» в безаварійному стані, а 22 вересня 2020 року ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було видано наказ № 110 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад (професій) (а.с. 69, том І), відповідно до якого зі штатного розпису виведено, в тому числі, 5 штатних одиниць посади (професії) гірник 01 розряду; введено в дію з 23.12.2020 року новий штатний розпис, з урахуванням зазначених в наказі змін та створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця у складі, згідно з додатком № 1 до наказу.

Отже, вищевказані документи підтверджують факт змін в організації виробництва і праці, зокрема скорочення чисельності та штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 цього Кодексу підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 64 цього Кодексу підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис.

Відповідно до ст. 65 ГК України визначено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно з п.п. 7.5, 7.8 Статуту ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління. Відповідно до Статуту керівник затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління структуру підприємства, а також затверджує штатний розпис підприємства (а.с.184, том І).

Згідно з п.п. 8.1 Статуту ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» Уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про утворення, реорганізацію і ліквідацію підприємства.

Слід звернути увагу, що при розгляді спору про поновлення працівника на роботі суд перевіряє наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але не наділений компетенцією досліджувати питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників (правова позиція ВС від 27.03.2019 року у справі №756/5243/17).

Відтак, факт змін в організації виробництва і праці, зокрема скорочення чисельності та штату працівників в процесі розгляду справи відбувся, що встановлено судом.

Також не беруться судом до уваги пояснення представника позивача про відсутність на підприємстві самого штатного розпису, локального акту, яким він затверджений, розстановка із зазначенням посад та професій не може бути, на думку представника, штатним розписом, а також відсутність у даній розстановці такої посади як гірник 01 розряду. Так, по робітничих професіях підприємством затверджується розстановка чисельності по робочих місцях. У зв`язку із цим, з метою підтвердження відсутності робітничих посад на підприємстві, які можна було б запропонувати позивачу надано розстановку чисельності працівників, яка вводиться з 01.10.2020 року (дійсна станом на 23.10.2020 року), з 01.11.2020 року (дійсна станом на 29.12.2020 року) з 01 січня 2021 року (дійсна станом на 28.01.2021 року) (а.с.238, 239 том 2). Посилання представника позивача на те, що законодавство не містить визначення поняття «розстановка», а тому цей доказ є неналежним та недопустимим, оскільки не є штатним розписом, - не беруться судом до уваги, адже вказаний документ затверджений т.в.о. директора шахти та містить відомості про наявні на підприємстві вакантні посади. Так, найменування посад заступників керівника, головних фахівців, провідних фахівців) напрямами діяльності відповідно до специфіки виконуваної роботи встановлюються керівником підприємства в межах затвердженої кількості по кожній посаді і в цілому по підприємству та з дотриманням вимог щодо назв посад, встановлених Класифікатором професій. На твердження позивача про відсутність посади гірника в розстановці, представник відповідача зазначив, що це - посада табельника. Це також підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_10 зазначивши, що розстановка чисельності - технічний фінансовий документ для робітників і в жодній із розстановок не було зазначено посади гірника. Так, як вбачається із розстановки, що вводиться з 01.10.2020 (а.с.90 том І), в розділі 3.2 поверхня наявна посада табельник, а же у розстановці, що вводилася з 01.11.2020 р. (після попередження ОСОБА_2 про звільнення) в розділі 2.2 поверхня - посада табельника відзначена двома зірочками, що означає, що вказана штатна одиниця підлягає скороченню (а.с.93, том І).

Як свідчать матеріали справи, позивач була своєчасно попереджена про зміни в організації виробництва і праці та про майбутнє вивільнення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

У відповідності до повідомлення ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», керуючись ст. 49-2 КЗпП України попередило позивача, що згідно з наказом від 22.09.2020 року №110 професію гірника 01 р. дільниці вентиляції та техніки безпеки, яку вона обіймає виведено зі штатного розпису та попереджено про наступне звільнення з професії гірника 01 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 23.12.2020 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. З вказаним попередженням ОСОБА_2 ознайомлена 28.10.2020 року.

За таких обставин, термін попередження в два місяці збігав 28.12.2020 року.

Відповідно до наказу підприємства від 28.12.2020 року № 121/к ОСОБА_2 звільнено з роботи.

Вказані обставини свідчать про своєчасне попередження позивача про звільнення (за два місяці).

При проведенні звільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України керівниками підприємства повинні бути дотримані вимоги ст.42 та ст.49-2 КЗпП України.

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 по справі №6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбаченихст.49-2 КЗпП України.

За приписами ч.1 та ч.3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважене право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник є таким, що належно виконав наведені вище вимоги КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

У разі відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник підлягає звільненню відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 161/9976/16-ц, власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо; при цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював; оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Роботодавець зобов`язаний вжити заходів з недопущення вивільнення працівника та запропонувати йому будь-які вакантні посади, які б відповідали його фаху та спеціалізації.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до норм чинного законодавства суд не може аналізувати причин звільнення чи доцільність скорочення штату, він управі лише визначити, чи відбулася процедура відповідно до закону.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Указаний правовий висновок щодо застосування положень статті 49-2 КЗпП України висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (П/9901/310/18), провадження № 11-43/ асі18.

Як встановлено у судовому засіданні у період з 28.10.2020 року по 28.12.2020 року на підприємстві були наявні 2 вакантні одиниці, а саме: з 18.11.2020 року - стовбуровий підземний 03 розряду 1 одиниця; з 04.12.2020 року стовбуровий підземний 03 розряду 1 одиниця.

Однак, зазначена професія пов`язана із шкідливими та небезпечними умовами праці з повним робочим днем під землею та професійної підготовки. Тому, з урахуванням завдань та обов`язків стовбурового (підземного), а також ст. 174 КЗпП, якою передбачена заборона застосування праці жінок на важких роботах і на роботах із шкідливими або небезпечними умовами праці, а також на підземних роботах, пропозиції щодо цієї професії ОСОБА_2 не надавались.

ОСОБА_2 отримала у Львівському СПТУ №68 диплом по кваліфікації бухгалтер промислових підприємств, а у 2009 році закінчила Червоноградський державний технікум за кваліфікацією гірничий технік електромеханік. Однак, така не працювала за вказаною професією, а отже, відповідно до частини 4 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення», не відповідає критеріям прийому на роботу на вказану посаду.

Інших вакантних посад у період з 28.10.2020 року по 28.12.2020 року у ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» не було.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що в умовах скорочення всіх наявних на підприємстві штатних одиниць професії гірника 01 розряду, відсутність у штаті відповідача інших осіб, які, маючи таку ж кваліфікацію і освіту, що й позивачка, займали б однакову з нею посаду чи виконували однакову роботу, то принцип переважного права залишення на роботі в даному випадку не застосовується.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, жодна із посад на підприємстві запропоновано позивачу не було, що не заперечив і представник відповідача, так як, посади, які б відповідали кваліфікації та рівню ОСОБА_2 на підприємстві на момент звільнення останньої були відсутні.

Також, матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_2 ознайомилася із листом ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №1256/9.1/01-19 від 06.11.2020 року, яке входить до складу Міністерства енергетики України та яке надало перелік вакантних посад (професій) на підприємстві, однак не погодилась на зазначені вакантні посади. Представник позивачки пояснила в судовому засіданні, що це інша юридична особа, і як мало б відбуватися переведення працівника з одного підприємства в інше їй не пояснили. Проте, як вбачається із листа від 24.03.2021 року № 369/9/1/01-19 (вх. №197 від 24.03.2021 року) (а.с.123, том І) ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» повідомила, що ОСОБА_2 з питань працевлаштування на підприємство не зверталася, а також надала перелік осіб - колишніх працівників ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська». Які були працевлаштовані в період з 01.07.2020 року по 23.03.2021 року. Даний список містив цілий ряд посад (професій). Отже, позивач могла скористатися наявними посадами на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та влаштуватися на роботу. Також слід зазначити, що витяг з книги реєстрації нказів працівників за період з 28.10.2020 року по 01 квітня 2021 року підтверджують неприйняття нових робітників по робочих місцях (а.с. 244, 86-89, том І).

З наведеного слідує, що роботодавцем добросовісно та без застосування надмірного формалізму виконано обов`язок щодо працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника, відтак, дотримано вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України та вжито усіх можливих заходів щодо працевлаштування працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання в Україну; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 вказала, що у відповідності до ст. 42 КЗпП України, позивач мала перевагу на залишенні на роботі у зв`язку із відсутністю в сім`ї працівників із самостійним заробітком, а саме смерть її чоловіка ОСОБА_19 та хвороба її сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивач не надала документів, які б підтвердили відсутність у неї та членів сім`ї самостійного заробітку, також не надано документів на підтвердження складу сім`ї позивача. Натомість із виписки медичної карти Львівської обласної клінічної лікарні стаціонарного хворого №11330 ОСОБА_20 від 31.07.2020 вбачається, що хворому рекомендовано утриматись від фізичного навантаження два- три місяці. Тобто на момент звільнення ОСОБА_2 ніяких заборон щодо праці її сина не було (а.с. 36 том І).

До того ж, так як ОСОБА_2 була членом профспілкового комітету, то згідно з п. 10 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві повинен був надати згоду або відмовити у дачі такої на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця.

Покази свідка - голови профспілки ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8 щодо неотримання ним документів на скорочення працівників, які були надіслані поштою, однак отримання подання щодо скорочення всіх працівників, включаючи гірників 01 розряду, до яких відносилась і ОСОБА_2 суд розцінює критично.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником (ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез`явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Однак, як встановлено в судовому засіданні із показань голови профспілки ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8, 19.10.2020 року під час першого засідання комісії для визначення кола осіб, які мають переважне право на залишення на роботі з тих працівників, які підлягають скороченню на якому він був присутнім - не були присутніми працівники підприємства та представники адміністрації в рівному співвідношенні. Оскільки, він не вважав за потрібне в подальшому брати участь у таких засіданнях, тому на такі не з`являвся.

Такі дії ОСОБА_8 , як голови профспілки ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», вчинені без дотримання порядку надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбаченого ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Отже, згода виборного органу первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору з працівником, який є її членом чи відмова у її наданні, повинна бути чіткою, вмотивованою та з об`єктивним дослідженням усіх обставин.

Однак, виборний орган первинної профспілкової організації, всупереч встановленому законодавством порядку, не розглянув подання роботодавця (у п`ятнадцятиденний термін) та не повідомив підприємство про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття, що підтверджується матеріалами справи.

Подана 09.12.2020 року головою Первинної профспілкової організації ДП «Перепускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» ОСОБА_8 відмова профспілкового комітету у наданні згоди на скорочення чисельності та штату працівників ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», мотивована тим, що відсутні зміни в проекті «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», а Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», згідно з договором субпідряду (додаткова угода №55 від 28.05.2020 року до договору №20 від 24.05.2012 року) є субпідрядником на будівництві шахти №10 «Нововолинська» та працює згідно з проектом «Будівництво шахти №10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (коригування)», а тому зміни організації виробництва і праці відсутні.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2019 у справі № 226/1664/18 роз`яснив, що розглядаючи трудовий спір з урахуванням положень частини сьомої статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Оскільки, необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій правильно вважали, що рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на звільнення позивачки не містить достатньої аргументації та посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. У висновку не міститься будь-яких даних щодо фактичних обставин і підстав звільнення позивачки, її ділових і професійних якостей.

Відмова у наданні згоди профспілкового комітету на скорочення чисельності та штату працівників ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», а також членів профспілки дійсно не містить правового обґрунтування підстав щодо неможливості проведення звільнення працівників підприємства, а лише формально зазначено про відсутність змін в Проекті «Будівництво шахти № 10 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та продовження діяльності Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська».

Отже, на думку суду ДП «ПДШ № 10 «Нововолинська», звільняючи позивача після неодноразового звернення до профспілкової організації про надання згоди на звільнення та отримавши по закінченню встановлених строків незгоду первинної профспілкової організації, діяло правомірно.

Разом з тим, наявність необґрунтованої відмови профспілкового органу у наданні згоди на розірвання трудового договору не є підставою для поновлення працівника на роботі.

Наведене спростовує покликання в позові на ту обставину, що позивач підлягає поновленню на роботі, оскільки його звільнення відбулось без згоди профспілкової організації.

Відтак, у зв`язку із відсутністю у рішенні профспілкового комітету правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівників, ненадання такої відмови у терміни, встановлені ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд дійшов висновку, що підприємство мало право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

У період з 12.01.2021 року по 18.01.2021 року інспектором праці ОСОБА_21 було проведено захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ДП «Передпускова дирекція Шахти №10 «Нововолинська». За результатом проведеного заходу складено акт управління Держпраці у Волинській області про інспекційне відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю від 18.01.2021 року № ВЛ/4/571/АВ, проведеної за заявою самої позивачки - ОСОБА_2 , порушень при проведенні звільнення не виявлено (а.с.82-85, том І). Також 01.02.2021 р. ОСОБА_2 звернулася із зверненням щодо наявності ознак порушень законодавства з боку підприємства до Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства юстиції України (с.126 том І). Листом від 12.02.202 р. №6274/КО-3380/7.2.2 зазначене звернення було переадресовано до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, Міністерства енергетики України. Листом від 09.03.2021 року № 1.1/190 ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» було надано відповідь Міністерству енергетики України про не підтвердження фактів, наведених у заяві.

Усі інші доводи позивача та її представника не підтверджують позовні вимоги і фактично зводяться надмірного формалізму та суб`єктивних суджень позивача про її незаконне звільнення, що відбулося з особистих неприязних мотивів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що роботодавцем дотримано вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, щодо працевлаштування працівника, а зазначена відповідачем підстава для звільнення позивача з роботи є обґрунтованою і порушення трудових прав ОСОБА_2 та порядку її звільнення в межах заявлених і підтриманих позовних вимог судом не встановлено.

Отже, виходячи з встановлених судом обставин справи, звільнення позивача з роботи відбулося з дотриманням положень трудового законодавства, а тому суд приходить до висновку, що підстави для поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати на оплату судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 268, 352, 354 ЦПК України, на підставі ст. 40, ст. 42,ст. 43, ст. 49-2 КЗпП, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Перепускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про визнання протиправним та скасування наказу №121/к від 28.12.2020 про звільнення з роботи ОСОБА_2 , гірника 01 розряду Державного підприємства "Перепускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", поновлення ОСОБА_2 на роботі з 29 грудня 2020 року на посаді гірника 01 розряду Державного підприємства "Перепускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 6576,36 грн без урахування податків, відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Якименко Зінаїда Степанівна, яка діє відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1060 від 19.04.2019 року та ордеру серії ВЛ № 000,063358 від 18.01.2021 року, адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Державне підприємство "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", , місцезнаходження: с. Поромів, Володимир-Волинського району, Волинської області;

Представник відповідача: Сулімов Микола Леонідович, адреса: вул. О. Пчілки, 3/3 м. Нововолинськ, Володимир-Волинського району, Волинської області.

Повний текст рішення виготовлений 13 червня 2022 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук