Ухвала

14 червня 2022 року

м. Київ

справа № 523/10620/18

провадження № 61-9583св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Одеська місцева прокуратура № 4, прокуратура Одеської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2019 року в складі судді Дяченко В. Г. та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року в складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Артеменко А. І., Дришлюка А. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Одеської місцевої прокуратури № 4 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн, у якому, просили суд визнати недостовірною інформацію, яка викладена в листі № 504 на ім`я начальника другого слідчого відділу прокуратури Одеської області - Голощак В. Г., від 03 лютого 2016 року, що направлений Одеською місцевою прокуратурою № 4 за підписом керівника - Родолова А. У.

Позов мотивовано тим, що на час звернення до суду з позовом Одеською місцевою прокуратурою № 4 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0005191, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 16 жовтня 2014 року за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Норма Плюс» Мазуренка Ю. І. на протиправні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які зловживаючи своїм службовим становищем заволоділи майном, яке належить ТОВ «Норма Плюс».

У вказаному кримінальному провадженні відсутня сторона захисту. Таким чином позивачі у кримінальному провадженні № 0005191 не мають процесуального статусу, тобто не являються підозрюваними, обвинуваченими.

У листопаді 2017 року позивачам стало відомо, що Одеською місцевою прокуратурою № 4, за підписом її керівника, був направлений лист від 03 лютого 2016 року № 504 до прокуратури Одеської області про результати перевірки щодо незаконних дій службових осіб Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області та місцевої прокуратури № 4 м. Одеси, при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000453 від 08 грудня 2012 року та № 0005191 від 16 жовтня 2014 року, в якому наявна інформація: «Внаслідок зазначених дій ФОП ОСОБА_1 таємно від ОСОБА_3 стала одноосібною власницею телекомунікаційної мережі, яка була раніше побудована та фактично знаходилася у власності ТОВ «Норма Плюс». Таким чином, мережа, яка була створена за кошти та силами ТОВ « Норма Плюс» була переоформлена на ФОП ОСОБА_1 . Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_1 за допомогою та сприянням ОСОБА_2 , таємно від ОСОБА_3 отримала проєкт телекомунікаційної мережі, яка була раніше побудована за кошти ОСОБА_3 та фактично знаходилася у власності ТОВ «Норма Плюс», на своє ім`я, та стала одноосібною її власницею. Таким чином, мережа, яка створена за кошти та силами ТОВ «Норма Плюс» була протиправно привласнена ОСОБА_2 та його цивільною дружиною ОСОБА_1 , та оформлена на ФОП ОСОБА_1 . У діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України) - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинена за попередньою змовою групою осіб. «…причетність колишнього директора ТОВ «Норма Плюс» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до заволодінням майном, яке належить ТОВ «Норма Плюс», тобто причетність останніх до скоєння злочину, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України.

У наведеній інформації, що поширена Одеською місцевою прокуратурою № 4 містяться висловлювання щодо позивачів в принизливій та образливій формі, яка по суті є звинуваченням в порушенні норм чинного законодавства та вчиненні кримінальних правопорушень і направлена на приниження честі, гідності. При цьому, будь-які докази, які підтверджують та які б доводили викладені у листі факти щодо позивачів в самому листі не зазначені та в ході досудового розслідування не встановлені. Позивачі вважали, що вказані твердження мають характер наклепу, оскільки, відповідно до статті 276 Кримінально-процесуального кодексу України, при наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, здійснюється повідомлення про підозру і особа набуває статусу підозрюваного, в той час позивачі такого статусу не мають. Поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, та які не можуть бути підтвердженими.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2019 року вищезазначений позов задоволено частково. Суд визнав недостовірною інформацію, яка викладена в листі від 03 лютого 2016 року № 504 на ім`я начальника другого слідчого відділу прокуратури Одеської області, наступного змісту: «…причетність колишнього директора ТОВ «Норма Плюс» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до заволодінням майном, яке належить ТОВ «Норма Плюс», тобто причетність останніх до скоєння злочину, передбаченого частиною третьою статті 191 КК України». В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської місцевої прокуратури № 4, прокуратури Одеської області про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди в частині задоволених позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 червня 2021 року звернулись до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати зазначені вище судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Разом із касаційною скаргою заявники зазначили клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як підставу касаційного оскарження заявники зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуально права, а саме застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 484/2781/19, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що заявниками за подання касаційної скарги було двічі сплачено судовий збір у розмірі 16 409,60 грн.

Станом на час призначення справи відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від інших учасників справи до Верховного Суду не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 11 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року визнано наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків. Зокрема, заявникам запропоновано звернутись із заявою про поновлення строку, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати докази на обґрунтування таких доводів а також запропоновано заявникам сплатити судовий збір у розмірі 16 409,60 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, поновлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали цивільної справи № 523/10620/18 із Суворовського районного суду м. Одеси матеріали справи; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У листопаді 2021 року матеріали справи № 523/10620/18 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року повернуто надмірно сплачений ОСОБА_1 судовий збір згідно з платіжним дорученням від 23 липня 2021 року № 216 у розмірі 16 406,60 грн.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської місцевої прокуратури № 4, прокуратури Одеської області про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22 червня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик