Справа № 286/3746/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02 червня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 02.04.2010 в сумі 10682 грн. 61 коп. із них: 8363 грн. 74 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2318 грн. 87 коп. заборгованості за простроченими відсотками та судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 02.04.2010 підписала заяву № б/н від 02.04.2010. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

02.04.2010 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7200 грн..

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язувалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором.

Однак, взяті на себе зобов`язання не виконує, і тому заборгованість по кредиту станом на 18.10.2021 становить вищевказану суму.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач про причини неявки не повідомила, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до ст. ст.128-130 ЦПК України, повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 02.04.2010 ОСОБА_1 , тобто відповідач, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а. с. 16).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано, крім анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256 (а.с. 18-41).

Відповідно до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку відповідач зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.

Згідно п.2.1.1.12.2 Умов за користування кредитом, наданим держателю, при наявності пільгового періоду, клієнт сплачує відсотки по пільговій процентній ставці (0,01% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п. 2.1.1.12.13.

Суд відмічає, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цей Витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків, комісії та неустойки (пені, штрафів) і саме у зазначених в цих документах розмірах та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки інформація в ній повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано при розгляді цієї справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (17 червня 2009 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27 жовтня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила наданий банком Витяг з Умов та Правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, підписаній позичальником, оскільки лише цей факт може свідчити про прийняття ним запропонованих умов та приєднання як другої сторони до договору.

Поряд з цим, суд враховує, що 02.04.2010 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а. с. 17). Відповідно до умов вказаної довідки за пільговий період нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних; базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5% (нараховуються на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується як: пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня (1) базова відсоткова ставка по договору/30- нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

На виконання умов вказаного кредитного договору №б/н ОСОБА_1 було видано кредитні картки за наступними номерами, а саме: 14.10.2009 № НОМЕР_1 з терміном дії до 09.2015 та 30.06.2015 (двічі) № НОМЕР_2 з терміном дії до 06.2019, про що свідчить довідка «ПриватБанк» (а. с.15).

Довідка «ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджує факт збільшення відповідачу кредитного ліміту до 7200 грн. 27.12.2012. Водночас не містить будь-яких даних щодо збільшення ліміту на суму більше 7200 грн.. Станом на 15.11.2018 кредитний ліміт склав 0 грн.. (а.с. 14).

Відповідач погашала кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 21646 грн. 09 коп. і за період з 01.10.2019 по 31.08.2021 10340 грн. 96 коп., а всього в загальній сумі 31987 грн. 05 коп.. Банком станом на 18.10.2021 було нараховано заборгованість по кредитному договору в сумі 10682 грн. 61 коп., із них: 8363 грн. 74 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2318 грн. 87 коп. заборгованості за простроченими відсотками. Вказані обставини підтверджуються копіями розрахунків по вказаному кредитному договору (а.с.8-13).

Виписка за договором №б/н за період з 14.10.2009 по 20.10.2021 по рахунку ОСОБА_1 також підтверджує, що за наданими відповідачеві кредитними картками регулярно здійснювалися валютні операції у межах суми кредитного ліміту 7200 грн., в тому числі і самостійне списання банком відсотків за використання кредитного ліміту; автоматичне погашення простроченої заборгованості та стягнення пені за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн., в тому числі і за період 01.06.2019 по 01.10.2021 на загальну суму 24415 грн. 31 коп. при кредитному ліміті «0» грн. та недійсній кредитній картці (дійсна до 06.2019), що вказує на не використання відповідачем в цей період кредитних коштів (а.с. 50-58).

Факт не використання кредитних коштів у період з 01.01.2016 по 31.08.2021 підтверджується і розрахунками банку (а.с. 8-13), а саме: в графі «витрати клієнтом кредитних коштів» відображено «0».

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися; норми права, що їх регулюють; всі докази в їх сукупності, та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти повернуті позивачу навіть в більшому розмірі (при кредитному ліміті 7200 грн. 00 коп. сума повернутих коштів склала за період з 01.01.2016 по 31.08.2021 в загальній сумі 31987 грн. 05 коп. згідно розрахунку та за період з 01.06.2019 по 01.10.2021 24415 грн. 31 коп. - самостійне списання банком відсотків за використання кредитного ліміту та автоматичне погашення простроченої заборгованості, згідно виписки за договором, що становить в загальній сумі 56402 грн. 26 коп.), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн.00 коп. в дохід держави .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», що знаходиться по вул. Грушевського, буд. 1Д в м. Київ, до ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 08.06.2022.