Справа № 606/2867/21 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2022 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Білобожницької ОТГ Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернулись до суду з позовом до Білобожницької ОТГ Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та майно колишнього колгоспного двору, в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивачі в судове засідання, однак звернулись до суду з заявою, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Білобожницької ОТГ Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Білобожницької ОТГ Чортківського району Тернопільської області, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої Буданівським старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 781 від 18 листопада 2021 року станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані голова двору - ОСОБА_8 1917 р.н., дочка - ОСОБА_1 1959 р.н., зять - ОСОБА_2 1958р.н., внучка - ОСОБА_3 1981р.н., внучка - ОСОБА_4 1987р.н., внук - ОСОБА_5 1911р.н.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власникам по 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 були ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05 травня 2011 року ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 13.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла все своє майно де би воно не було з чого би воно не складалося, яке знаходиться в с.Буданів Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_1 , 1959 року народження.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 вийшла заміж та змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_3 на чоловікове ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 вийшла заміж та змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_4 на чоловікове ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_8 звернулись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 . Однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний померлій ОСОБА_8 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як за спадкоємицею за заповітом, та визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Теребовлянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий Малярчук В.В