Справа № 933/920/21
Провадження № 2/933/20/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

відповідача - ОСОБА_1 ,

секретаря

судового засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача Височина Євгена Миколайовича, який діє в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2022 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

14.12.2021 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача, та того ж дня відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

29.12.2021 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

10.01.2022 року представник відповідача надіслав відповідь на відзив, відповідно до якої Банк повністю не погоджується з викладеними у відзиві доводами відповідача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, та просить задовольнити позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у повному обсязі.

25.01.2022 року відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними. Зазначає, що повністю не погоджувався із запропонованими умовами кредитування, які вважає несправедливими та шахрайськими по відношенню до нього. Також, підтверджує, що не приймав Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті Банку. Всупереч наведеним у позовній заяві твердженням, він Кредитного договору не укладав, та вважає, що заява не є Кредитним договором.

В обґрунтування свого позову представник позивача зазначив, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 02 квітня 2019 року, на підставі кредитного договору № 601, видано останньому кредит у сумі 20000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером про видачу кредиту.

Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_1 кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання, протягом тривалого часу, належним чином не виконує.

Станом на 23 листопада 2021 року його заборгованість перед банком складає 23252,22 грн., з яких: 11387,69 грн. - заборгованість за кредитом; 0,93 грн. - заборгованість за процентами; 11863,60 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 - штрафні санкції.

Посилаючись на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 23252,22 грн., та судові витрати у сумі 2270,00 грн.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутністю представника Банку, на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.165-166).

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та зазначив, що він не укладав з АТ «ПУМБ» (далі - Банк) Кредитного договору, в якому були б зазначені ст. 5, та пункти 4.3.1. та 4.3.4. Крім того, він не отримував претензію - письмову вимогу (повідомлення) від Банку. У травні 2021 року АТ «ПУМБ» звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В. для вчинення виконавчого напису нотаріуса, та було вчинено виконавчий напис № 5685 про стягнення з нього на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 601 від 02.04.2019 року, за період з 03.08.2020 року по 19.02.2021 року, в розмірі 17458,65 гривень, а також 500,00 гривень - плати за вчинення виконавчого напису, а разом - 17958,65 гривень. Проте, у липні 2021 року він звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області, та рішенням суду від 13.09.2021 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5685 вчинений 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з нього на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за кредитним договором № 601 від 02 квітня 2019 року в розмірі 17458,65 гривень, а також 500,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису, а разом в сумі 17958,65 грн. Також, він не отримував Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що не повинні включатися в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Зазначає, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Так, пунктом 4 кредитного договору визначено, що за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 3,99% від суми кредиту. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання їх недійсними. Суд повинен врахувати правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 16 листопада 2016 року у справі № 6-174цс16, від 27 грудня 2018 року в справі №695/3474/17, від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15-ц. На його думку, вимоги банку про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 11863,60 грн. є безпідставною, та задоволенню не підлягають.

На запитання суду відповів, що кредит у банку брав в розмірі 20000 грн., грощі отримав. Сплачувати заборгованість перестав коли у нього виникли фінансові труднощі.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами відзив, відповідь на відзив, та заперечення на відповідь на відзив, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до п. 1.1 Статуту АТ «ПУМБ» в новій редакції, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (найменування товариства змінено на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за рішенням річних Загальних зборів акціонерів Банку (протокол №79 від 26 квітня 2018 року), згідно із Законом України "Про акціонерні товариства").

02 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою № 601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 20000,00 грн., з процентною ставкою за користування кредитними коштами - 0,01 % річних, строком на 36 місяців, з розміром щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, що складає 798 грн. щомісяця (20 000 х 3.99%) (а.с.6).

У заяві вказано, що ОСОБА_1 підписанням даної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах (а.с.6).

Також заява, яку підписав ОСОБА_1 , містить розділ «Графік платежів», відповідно до якого встановлена схема повернення кредиту ануїтет (рівними платежами), а також, визначена сума щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 798,00 грн. В кінці графіку визначена реальна процентна ставка у розмірі 98,9093% річних, усього за 36 місяців комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 28728,00 грн., сума платежу за розрахунковий період - 48730,83 грн. (а.с.6,78).

Перед підписанням заяви, відповідач склав "Анкету клієнта" (а.с.160), та ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредитування та кредитного договору (а.с.155).

До зазначеної заяви додано публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у новій редакції, яка діє з 06.04.2018 року (а.с.7-12).

Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018р.), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 694 від 06.03.2018р., передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Пунктом 6.1 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором.

Частиною 5 Розділу ІІ публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено порядок та розмір сплати клієнтом штрафів.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до Банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн. що підтверджується меморіальним ордером № ТR. 34525268.44932.8810 від 02 квітня 2019 року (а.с.13).

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 19.02.2021 року № 571, про негайне погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 17458,65 грн. у строк до 26.02.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.14-15).

Розмір заборгованості відповідача, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором № 601 від 02.04.2019 року, відповідно до якого сума заборгованості, станом на 23.11.2021 року, складає 23252,22 грн., з яких: 11387,69 грн. - заборгованість за кредитом; 0,93 грн. - заборгованість за процентами; 11863,60 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 - штрафні санкції (16-18).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 13 вересня 2021 року (а.с.83-85) було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5685 вчинений 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за спірним кредитним договором №601 від 02 квітня 2019 року в розмірі 17458,65 гривень.

Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті.

Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд уклали кредитний договір.

Сторонами було погоджено всі істотні умови договору та відповідач був ознайомлений з ними, про що свідчить його підпис на заяві № 601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 20000,00 грн., з процентною ставкою за користування кредитними коштами - 0,01 % річних, строком на 36 місяців, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99 % річних.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, останній активно користувався наданими йому банком коштами, деякий час сплачував кредитні кошти, проте в повному обсязі зобов`язань з повернення кредиту не виконав, а тому утворилась заборгованість.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, згідно з розрахунком та випискою по рахунку, наданими позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором перед Банком, станом на 23.11.2021 року, становить 23252,22 грн., з яких: 11387,69 грн. - заборгованість за кредитом; 0,93 грн. - заборгованість за процентами; 11863,60 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 - штрафні санкції (16-18).

Банк надав відповідачу кредитні кошти, які були перераховані на його банківський рахунок, які ОСОБА_1 повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.

Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту, наданий позивачем, є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

Зазначена сума боргу підтверджується історією оплат за кредитним договором № 601 від 02.04.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , за період з 02.05.2019 року по 02.08.2020 року, сплатив суму за тілом кредиту у розмірі 8612,31 грн. (а.с.79).

Таким чином, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11387,69 грн. (20000,00 грн. - 8612,31 грн. = 11387,69 грн.).

Щодо стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, за умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом в розмірі 0,01% річних.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, АТ «ПУМБ» своїм листом від 19.02.2021 року пред`явив письмову вимогу до ОСОБА_1 погасити заборгованість по кредитному договору в строк до 26.02.2021 року, тобто в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

В даному випадку, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Тобто, розмір процентів за користування кредитом слід визначати станом на 26.02.2021 року, тобто в межах дії договору, а саме в розмірі 0,42 грн. - заборгованості за процентами (0,08 + 0,08 + 0,07 + 0,07 + 0,06 + 0,06) (а.с. 17).

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.

Кредитний договір укладений між сторонами 02 квітня 2019 року.

Відповідно до статті 47 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII).

На момент укладення договору діяли положення Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІ, що набрав чинності 10 червня 2017 року. Вказаний Закон є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. У п. 3 ч. 3 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону зазначено, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно в п. 4 ч. 1 ст. 1 «Визначення термінів» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення договору) встановлено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

Отже, на час укладення між сторонами кредитного договору та погодження умови про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості Закон України «Про споживче кредитування» передбачав право кредитодавця на отримання платежів за обслуговування кредитної заборгованості.

Положення абзацу другого частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на які послається відповідач як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог (кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною), - втратили чинність та не діяли у редакції на яку посилається відповідач, станом на дату укладення кредитного договору та виникнення спірних правовідносин, оскільки текст статті 11 цього Закону був викладений у новій редакції Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», та набрав чинності 10 червня 2017 року.

Посилання відповідача у своєму відзиві на постанову Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, постанову Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 695/3474/17 та рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011 та іншу судову практику, - є безпідставними, оскільки зазначені рішення та практика суду касаційної інстанції були сформовані за кредитними договорами, що укладалися банками із споживачами до набрання чинності Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», без урахування особливостей цього Закону, на підставі діючої на час виникнення спірних правовідносин ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1734-VIII споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

ОСОБА_1 , надавши позивачу "Анкету клієнта" (а.с.160), ознайомившись з умовами Паспорта споживчого кредитування та кредитного договору (а.с.155), звернувся до банку з Заявою № 601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.04.2019 року.

Відповідач при цьому мав реальну можливість відмовитися від укладення Договору, однак не скористався своїм правом передбаченим ч. 1 ст. 15 Закону № 1734-VIII.

Після укладення договору, відповідач виконував його умови та покладені на нього договірні зобов`язання, сплачуючи тіло кредиту, відсотки та комісію, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов (а.с.79).

За умовами договору сторони погодили розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, що складає 798,00 грн., яка повинна сплачуватися протягом дії договору.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, АТ «ПУМБ» своїм листом пред`явив письмову вимогу до ОСОБА_1 погасити заборгованість по кредитному договору в строк до 26.02.2021 року, тобто в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати комісії.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачену договором комісію припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, який викладений у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та у постанові Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 916/4692/15.

Згідно історії оплат за кредитним договором № 601 від 02.04.2019 року, ОСОБА_1 , за період з 02.05.2019 року по 02.08.2020 року, сплатив комісії у розмірі 11970,00 грн. (а.с.79).

Отже, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості слід визначати станом на 26.02.2021 року, тобто в межах дії договору, яка, з урахуванням вже сплаченої суми, становить 5586,00 грн. (22 міс. х 798,00 грн. - 11970,00 грн.).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що встановлення у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну плату, а саме - комісію за обслуговування кредитної заборгованості є законним, як наслідок, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми простроченої заборгованості по нарахованій комісії підлягають задоволенню частково.

Оскільки, сторонами було належним чином укладено кредитний договір, який відповідачем підписаний, а отже останній ознайомлений з його істотними умовами, проте, які не виконані в повному обсязі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме: 11387,69 грн. - заборгованість за кредитом; 0,42 грн. - заборгованість за процентами; 5586,00 грн. - заборгованість за комісією.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/199.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 1657,10 грн. (16974,11 грн. х 2270,00 грн. / 23252,22 грн.)

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 509, 526, 530, 610-612, 616, 1048, 1054 ЦК України, та ст. ст. 2, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача Височина Євгена Миколайовича, який діє в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 16974 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 11 копійок за кредитним договором № 601 від 02.04.2019 року, яка складається з наступного: 11387,69 грн. - заборгованість за кредитом; 0,42 грн. - заборгованість за процентами; 5586,00 грн. - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1657 (одну тисячу шістсот п`ятдесят сім) гривень 10 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 02 лютого 2022 року.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»» (), адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.