Дата документу 02.02.2022 Справа № 336/6344/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6344/17 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/101/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

за участі секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації човновий причал «Південний» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року за заявою Громадської організації човновий причал «Південний» про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації човновий причал «Південний» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Громадська організація човновий причал «Південний» звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із завою про відстрочення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 31.03.2021р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації човновий причал «Південний» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка обґрунтована відсутністю у організації грошових коштів на рахунку в розмірі, достатньому для виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Громадська організація човновий причал «Південний» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що організація є неприбутковою, а її дохід складається з внесків учасників, серед яких значна частина пенсіонерів та пільговиків і божників зі сплати внесків, тому вважає, що судом не враховані ці обставини та передчасно відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання ріше-

ння строком на рік.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував, що суд першої інстанції цілком вірно встановив всі обставини на підставі наданих заявником доказів та визнав, що жодних підстав для відстрочення виконання рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу не встановлено.

В судовому засіданні 03.11.2021р. представник ГО човновий причал «Південний» в особі керівника Білоуса Г.Б. підтримав апеляційну скаргу, вказуючи про скрутне матеріальне становище організації.

У апеляційному розгляді справи оголошувалась перерва до 02.02.2022р. для надання апелянтом звітності про фінансовий стан організації, але після перерви представник ГО човновий причал «Південний» до судового засідання не з`явився та відповідні документи апеляційному суду не надав.

В судовому засіданні 02.02.2022р. адвокат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що статус боржника як неприбуткової організації не звільняє від обов`язку своєчасного виконання рішення суду за зобов`язаннями по заробітній платі. Пояснила, що на теперішній час значна частина боргу заявником погашена у приблизній сумі 60 000 грн. Просила скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 31.03.2021, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не обґрунтував необхідності відстрочення виконання рішення суду на рік, тобто на максимально можливий строк, передбачений чинним законодавством. Одночасно судом першої інстанції було враховано, що заявник не навів поважних причин невиконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 та невиконання рішення суду, а відсутність коштів на рахунку організації станом на день звернення із заявою не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Колегія наголошує на наступному.

Важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення є судовий контроль за його виконанням. З цією метою ЦПК України визначає систему процесуальних засобів, які суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

В рамках проєкту Ради Європи «Підтримка виконання Україною рішень Європейського суду з прав людини» (2018 рік) стосовно огляду практики ЄСПЛ щодо захисту права на розгляд справи та виконання судового рішення в розумний строк узагальнено критерії ефективності засобів забезпечення виконання цього права: 1) засіб є ефективним, якщо його можна використати для прискорення ухвалення рішення судом, що розглядає справу; 2) найбільш ефективними є засоби, спрямовані на попередження, а не на компенсацію за затримку розгляду справи чи виконання судового рішення; 3) поєднання пришвидшувального та компенсаторного засобів захисту є найкращим варіантом тощо.

Аналіз положень ЦПК України дає підстави виокремити такі основні процесуальні засоби, за допомогою яких суд забезпечує належне виконання судового рішення, яке набрало законної сили: 1) роз`яснення судового рішення; 2) судовий контроль за виконанням судового рішення; 3) заміна сторони виконавчого провадження; 4) поновлення пропущеного з поважних причин строку пред`явлення виконавчого листа до виконання; 5) відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміна чи встановлення способу і порядку виконання; 6) зупинення виконання судових рішень лише у виключних випадках.

З метою забезпечення належного виконання судового рішення суди можуть здійснювати відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміну чи встановлення способу та порядку виконання (ст. 435 ЦПК України). Вказані процесуальні засоби суди можуть застосовувати у виключних випадках, зокрема, якщо сторона доведе наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення.

Згідно зі сформованою судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочення його виконання, належать, зокрема, хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші об`єктивні екстраординарні події тощо.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 4 статті 435 ЦПК України, судом враховується ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2018р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації човновий причал «Південний» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 31.03.2021р. рішення суду від 09.11.2018р. скасоване, ухвалено нове про задоволення позову. Стягнуто з Громадської організації човновий причал «Південний» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 77 099,12 гривень з вирахуванням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

У заяві ГО човновий причал «Південний» просила відстрочити виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на один рік у зв`язку із відсутню коштів та своєю неприбутковістю.

Суд, проаналізувавши надану відповідачем фінансову довідку, зазначив, що станом на 01.01.2021р. на рахунку відповідача було 109 151,72 гривні, тобто сума, яка перевищувала розмір стягнутої за рішенням суду на користь ОСОБА_1 . Станом на 01.06.2021р. на рахунку організації залишилось 1 244,92 гривні, але відомості про те, коли саме кошти були

витрачені, в довідці відсутні.

Суд вказував, що аналіз витрат, зазначених у довідці, свідчить про те, що не усі вони мали терміновий та невідкладний характер, зокрема, наприклад витрати на паливо, газ, мобільний зв?язок, господарські товари та інші.

Також судом враховано, що статтею 97 КЗпП визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Підсумовуючи, суд у остаточних висновках зазначив, що заявником не надано відомостей щодо часу перерахування коштів, які перебували у розпорядженні ГО станом на 01.01.2021р., в той час як цієї суми було достатньо для погашення заборгованості перед ОСОБА_1 .

Зважаючи на вказані встановлені судом обставини, підстав для відстрочення боржнику в особі ГО човновий причал «Південний» виконання рішення про стягнення заробітку на користь стягувача строком на 1 рік суд не вбачав.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд неправильно дослідив та оцінив надані ним доказі, у зв`язку з чим його висновки не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що ГОЧП «Південний» є непідприємницькою організацією, а тому неприбутковою, що підтверджується рішенням Запорізької об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області № 033 від 06.01.2017р., згідно з яким її включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій, діяльність яких не передбачає одержання прибутку. Банківських розрахункових рахунків організація не має, а її діяльність ведеться і фінансується виключно на одержані грошові внески від її членів.

На підтвердження відсутності грошових коштів для виконання рішення суду апелянт посилається на ті ж самі звітні документи, що були надані ним й суду першої інстанції, які були предметом вивчення в ході розгляду заяви відповідача.

Дослідивши ці докази на стадії апеляційного провадження, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що, незважаючи на те, що заявник є неприбутковою організацією, з наданої ним довідки про фінансовий звіт станом на 31.12.2020р. його баланс становив 109 151,72 грн., а грошові внески, які надійшли у І півріччі 2021р. складають 107 000 грн.

В той же час, рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто 77 099,12 грн. Тобто, у разі надання переваги виконанню судового рішення відповідач мав можливість погасити цей борг.

Між тим, відповідач спрямував ці кошти на інші свої витрати, зокрема, й ті, що не були необхідними настільки, наскільки є необхідним першочергове виконання рішення суду.

Оскільки апеляційний розгляд справи відбувався вже у листопаді 2021р., відповідачу було запропоновано надати інформацію щодо майнового стану організації на 01.01.2022р.

Але відповідач в наступне судове засідання не з`явився, фінансової звітності станом на 01.01.2022р. ним апеляційному суду надано не було.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Колеснікова Т.А. пояснила, що станом на цю дату ОСОБА_1 виплачено майже 60 000 грн. на виконання рішення суду. Тобто у відповідача залишився боргу у меншій частині 17 000 грн., серед яких відрахування до бюджету та спеціальних фондів.

Таким чином, як по суті встановлених судом обставин, які підтвердились при апеляційному розгляді, при вирішенні питання про відмову у відстрочці виконання рішення суду, так і за діями відповідача, який спромігся виконати рішення суду в більшій частині протягом півроку, колегія не вбачає підстав для відстрочення грошових зобов`язань із заробітку перед незаконно звільненим працівником ОСОБА_1 .

Беручи до уваги все вище наведене, колегія відповідно до приписів статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації човновий причал «Південний» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 лютого 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.