РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр Державної Реєстрації», державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Крамчаніна Олександра Вячеславовича, ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належало нежитлове приміщення А2 по АДРЕСА_1 , яке ним передано в іпотеку у забезпечення договору позики від 12.10.2015 року, укладеного із ОСОБА_2 . Позивачу стало відомо, що 12.12.2017 року державним реєстратором Крамчаніним О.В. зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення А2 по АДРЕСА_1 . Оскільки на час проведення такої реєстрації предмет іпотеки перебував під арештом, перехід права власності на спірне приміщення до ОСОБА_2 є незаконним. У зв`язку з викладеним, позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав (індексний номер: 38530668 від 05.12.2017 14:44:17) та його запис у Державному реєстрі прав, за яким ОСОБА_2 05.12.2017 року набув за виконавчим написом нотаріуса по договору іпотеки, посвідченим 12.10.2015 року приватним нотаріусом Нікодон О.О., право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, А2 . (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , виданий державним реєстратором Крамчаніним О.В. (Херсонська обласна філія КП «Центр державної реєстрації»).

Ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019 року вказану цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою суду від 17.09.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Крамчаніна Олександра Вячеславовича.

Ухвалою суду від 17.09.2019 року за клопотанням позивача витребувано докази.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року задоволено заяву позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 . Виключено ОСОБА_2 з кола третіх осіб за справою.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засідання позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити у задоволенні позову. Надала заяву про стягнення судових витрат з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у розмірі 20000,00 грн. як витрати на професійну правову допомогу.

Відповідач державний реєстратор Крамчанін О.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр Державної Реєстрації» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 05.02.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. за реєстровим №91, ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення А2 по АДРЕСА_1 .

Згідно договору позики від 12.10.2015 року ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 отримав у позику 40 000 доларів США із кінцевим строком повернення до 13.04.2016 року. Згідно додаткового договору №1 від 29.04.2016 року строки повернення продовжено до 30.10.2016 року.

У забезпечення виконання договору позики від 12.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений 12.10.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. за реєстровим №1669, у зв`язку із чим накладено заборону відчуження за реєстровим №1673. Згідно договору про внесення змін №1 від 02.06.2016 року строки виконання зобов`язань продовжено до 30.10.2016 року.

Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107198355 від 12.12.2017 року підставою для реєстрації державним реєстратором Крамчаніним О.В. Херсонської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» права власності на нежитлове приміщення А2 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Іпотечний договір, серія та номер: НАР 601582, виданий 12.10.2015 року, видавник: ПН Нікодон О.О., р.№1669; Договір про внесення змін №1 серія та номер: НВТ 022244, виданий 02.06.2016, видавник: ПН Нікодон О.О., р.№834; Письмова вимога, серія та номер: б/н, виданий 03.11.2017, видавник: ОСОБА_2 .

Із матеріалів реєстраційної справи № вбачається, що на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містився запис №11572756 від 12.10.2015 року про заборону відчуження нежитлового приміщення А2 по АДРЕСА_1 , а також згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 27.06.2017 року у справі №766/10737/17 на все нерухому майно, належне ОСОБА_1 , накладено арешт, зареєстрований 29.06.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним №21155222.

Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.10 Закону України №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону, що діяла на момент прийняття оспорюваного рішення) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстровані речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно ч.1,2 ст.24 Закону України №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №112, в редакції, що діяла на час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Матеріали реєстраційної справи містять заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; іпотечний договір від 12.10.2015 року; письмову вимогу про усунення порушення від 03.11.2017 року; договір про внесення змін №1 до іпотечного договору.

Окрім зазначеного п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 112, в редакції, що діяла на час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Отже, є необґрунтованими посилання позивача на те, що наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в момент вчинення оспорюваної реєстраційної дії записів №11572756 від 12.10.2015 року та №21155222 від 29.06.2017 року є перешкодою для проведення такої реєстраційної дії.

Більше того, позивачем не зазначено, яким чином наявний арешт та заборона відчуження порушували його право, за захистом якого він звернувся до суду.

Пояснення представника позивача стосовно відсутності в матеріалах реєстраційної справи оцінки предмета іпотеки, складеної суб`єктом оціночної діяльності, суд не може прийняти до уваги, оскільки на цю обставину відсутнє було посилання у позовній заяві, та до закінчення підготовчого провадження.

За таких обставин у позові слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягаю, судові витрати покладаються на сторону позивача.

Щодо вимоги відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати відповідачем ОСОБА_2 коштів в розмірі 20000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволені вимог відповідача ОСОБА_2 щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн слід відмовити, документально не підтверджені.

Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр Державної Реєстрації», державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Крамчаніна Олександра Вячеславовича, ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно відмовлено.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 31.01.2022 року.

Суддя: С.І.Майдан