печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Дибі І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом публічного акціонерного товаривства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування підстав для звернення до Печерського районного суду із відповідною заявою зазначає наступне.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2010 року по справі № 2-2251/10 про стягнення з боржника (відповідача), якими є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 46ДС/0049/П01/2008-НВВклн, від 21 лютого 2008 року.

26 червня 2013 р. на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого 26 червня 2013 року Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1441, ПАТ «Кредитпромбанк» продав (відступив), а ПАТ «Дельта Банк» купив (прийняв) права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № 46ДС/0049/П01/2008-НВВклн, від 21.02.2008 р.

16 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» було укладено договір № 2305/К/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений 16.09.2020 р. Тверською І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за №475, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» перейшли права вимоги за наступними правочинами:

-кредитним договором № 46ДС/0049/П01/2008-НВВклн, від 21.02.2008 р., укладеним з відповідачем;

-іпотечним договором, посвідченим 21.02.2008 р. Трухіною І.Г. , приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1833 (Іпотечний договір).

У пункті 1 вказаного договору сторони дійшли згоди, що за цим договором, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за право вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначних цим договором.

Згідно пункту 2 договору, Новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за Основним договором включаючи, зокрема: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів; право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок погашення зобов`язань за Основними договорами, права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

У пункті 4.1 договору сторони дійшли згоди, що ціна договору сплачується Новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Згідно Додатку №1 до вищенаведеного договору про відступлення прав вимоги Новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС», набув усі права кредитора та іпотекодержателя, зокрема за Кредитним договором та Іпотечним договором.

Згідно Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасовоокупова у Донецькій та Луганській областях, затверджених Указом Президента України від 07.02,2019 №32/2019, та Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджений Розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 07.11.2014 №1085, м. Луганськ Луганської області віднесено до тимчасово окупованого населеного пункту, та в ньому органи державної влади тимчасово здійснюють свої повноваження.

Згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті АТ «Укрпошта», з 27.11.2014 оператор поштового зв`язку не здійснює пересилання пошти на непідконтрольні органам державної влади території.

З цих підстав у ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» з незалежних від нього причин відсутня можливість направити на адресу боржника повідомлення про заміну кредитора та іпотекодержателя.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

На судовий запит від 7 травня 2021 року про витребування матеріалів справи 2-2251/10, надійшли відомості, що згідно з актом № 0086 про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню від 01.09.2020 матеріали цивільної справи № 2-2251/10 відібрано для знищення як такі, що не мають наукової, історико-культурної цінності, втратили практичне значення та строк зберігання яких закінчився.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2010 року по справі № 2-2251/10 про стягнення з боржника (відповідача), якими є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 46ДС/0049/П01/2008-НВВклн, від 21 лютого 2008 року.

16 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» було укладено договір №2305/К/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений 16.09.2020 р. Тверською І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за №475, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» перейшли права вимоги у т.ч. за наступними правочинами:

-кредитним договором № 46ДС/0049/П01/2008-НВВклн, від 21 лютого 2008 року р., укладеним з відповідачем;

-іпотечним договором, посвідченим 21.02.2008 р. Трухіною І.Г., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №183 (надаг Іпотечний договір).

За результатами відкритих електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 30 липня 2020 року №UA-EA-2020-07-13-000006-b, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» (Новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги від 16.09.2020 №2305/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. зареєстрований в реєстрі за № 475.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63); (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Також практика Європейського суду з прав людини право щодо виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року), (Рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» (, місцезнаходження: вул. Сурікова, 3, м. Київ, 03035) у справі № 2-2251/10 за позовом «Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик