Справа № 214/6087/21
2/214/1327/22
14 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,
за участю: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/6087/21
за позовною заявою ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради,
про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 27.07.2021 з позовом, в якому просить суд визначити місце проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , за місцем його проживання; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду та до повноліття дитини.
В обґрунтування позову позивач вказує, що з 28.02.2014 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у сторін є спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення спільного проживання із відповідачкою, син залишився жити з батьком за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на поняття про сім`ю та дітей, що призвело до того, що сторони стали сторонніми один одному людьми. Незважаючи на те що ОСОБА_1 багато й тяжко працює, він займається всіма домашніми справами по господарству, контролює відвідування сином дошкільного закладу та школи, оскільки відповідачку не цікавить де знаходиться та чим займається дитина. Останні три роки у ОСОБА_2 розвилася тяга до відвідувань розважальних закладів до пізньої ночі. Доки позивач приймав участь у АТО, по декілька діб не з`являлася додому, кинувши дитину на сторонніх осіб, а іноді й напризволяще, що у подальшому може призвести до трагічних наслідків. Відповідачка не має власного житла, зареєстрована у Херсонській області, не працює, мешкає у друзів, адреси яких позивачу не відомі. Навпаки, за місцем проживання позивача для дитини створені умови для його комфортного проживання, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом, де просить, виходячи з інтересів дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан дитини, визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком позивачем по справі. Оскільки на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати для цього належні умови, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.
Ухвалою суду від 31.08.2021 позовна заява прийнята в провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 19.10.2021 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду, зобов`язано третю особу органі опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, в якій просить розглядати справу за її та позивача відсутністю, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву на адресу суду від неї не надходило. Через канцелярію суду 30.09.2021 ОСОБА_2 подано заяву, в якій вона проти задоволення позову не заперечувала.
Представник третьої особи ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її участі та, на виконання ухвали суду від 19.10.2021, надала висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 .
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання, її неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 28.02.2014 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 16).
Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 .Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №700, його батьками є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с. 15).
Відповідно до довідки №18 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 27.07.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є власником вказаного приміщення, його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їх сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 40).
Майстром ТОВ «Житлосервіс_КР» Коваленко О.В. у характеристиці на ОСОБА_1 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 скарг та звернень зі сторони сусідів не надходило (а.с. 38).
Як вбачається із довідки АТ «Кривбасзалізрудком» від 28.07.2021 №5314, ОСОБА_1 з 27.11.2013 на вказаному підприємстві працює гірничим майстром та за період з січня 2021 по червень 2021 року отримав дохід 127 988,88 грн (а.с. 39).
Крім того, згідно з довідки про доходи від 27.07.2021 № 240, ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , за період з лютого 2021 по липень 2021 отримав дохід у розмірі 78 636,40 грн (а.с. 37).
На старшого солдата, помічника начальника військового наряду ОСОБА_1 командиром в/ч НОМЕР_3 Центрального ОТО Національної гвардії України Белоусовим В. надано 26.07.2021 службову характеристику, що за час проходження служби позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, є трудолюбивим, дисциплінованим та порядним військовослужбовцем (а.с. 34).
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 1-Б класі Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №72. Згідно з характеристики на учня, складеною класним керівником, за результатами інспектування житлово-побутових умов проживання, ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з батьком, бабусею та дідусем. Дитина має місце для занять, іграшки, необхідний одяг, книжки. Санітарний стан квартири задовільний. ОСОБА_9 виховується у доброзичливій атмосфері, батько дуже уважний до дитини, слідкує, щоб ОСОБА_9 мав все необхідне для навчання та відпочинку. До школи ОСОБА_9 приходить завжди охайно одягненим. Батько та мати постійно цікавляться навчанням та вихованням ОСОБА_9 у школі. Батько ОСОБА_1 бере активну участь у громадському житті школи. На сьогоднішній день мати ОСОБА_9 проживає окремо (а.с. 35).
У психолого-педагогічній характеристиці на учня 1-Б класу ОСОБА_3 вказано, що ОСОБА_9 має достатній рівень розвитку основних психічних пізнавальних процесів, відноситься до виконання навчальних обов`язків старанно, наполегливо, акуратно. Упевнений у собі, спокійний, стриманий, урівноважений, самостійний. У колективі дружить з багатьма учнями в класі. Має інтерес до художньої діяльності, відвідує гурток з футболу. Проявів порушень поводження не спостерігається (а.с. 36).
Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Окрім того відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя.
Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейським судом з прав людини 11.07.2017 ухвалено рішення у справі «М.С. проти України» (№ 2093/13), яким було констатовано порушення вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, через відмову визначення місця проживання дитини шляхом об`єктивного з`ясування всіх обставин та деталей та «в якнайкращих інтересах самої дитини», а не шляхом використання презумпції на користь матері.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі № 6-1945цс17).
Суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що позивач постійно піклується про дитину, утримує її, бере участь у її розвиткові, створює належні умови проживання та виховання сина.
Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст. 180 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини.
З положень ч. 2 ст. 180, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частинами 1, 2, 5 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
За викладених обставин, з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі та висновку органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі.
Визначення місця проживання дитини з позивачем за даним рішенням не порушує батьківські права відповідача по справі.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, сплачений ним при подачі позову до суду (а.с. 1).
У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 247, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.
Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування сплаченого судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_10 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Суддя Хомініч С.В.