Справа № 541/3337/21
Номер провадження 2/541/273/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

10.12.2021 представник Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та ОСОБА_1 , 14.12.2019 було укладено кредитний договір №602, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 55778 грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 23.11.2021 виникла заборгованість, що становить 84164,07 грн, з яких: 50106,2 грн - заборгованість за тілом кредита; 7,15 грн - заборгованість за процентами, 34050,72 грн - заборгованість за комісією, 0 - штрафні санкції.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.44).

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3).

Відповідач в судове засідання не з`явився. 05.01.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги частково, в розмірі 55779 грн. Цю суму він сплатив на рахунок позивача та приєднав квитанцію № 36385093 від 30 грудня 2021 (а.с.40,41). Зазначив, що не згоден із заборгованістю нарахованою позивачем в розмірі 84164,07 грн по його розрахункам заборгованість складає 55779 грн, яку він і сплатив. Решту заборгованості в розмірі 28385,07 грн, котра залишилася після сплати 55779 грн, він не визнає вважає безпідставною. Просив відмовити у задоволені позову у зв`язку з відсутністю заборгованості.

Ухвалою суду від 21.01.2022 витребувано у позивача належної якості копію заяви № 602 від 14.12.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, завірену відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.44).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 , 14.12.2019 було укладено кредитний договір №602, що не заперечує відповідач. На підставі цього кредитного договору ОСОБА_1 видано 55778 грн. Як зазначає, преставник позивача, банк свої зобов`язання виконав. Однак позичальник не виконав належним чином умови кредитного договору, тому станом на 23.11.2021 виникла заборгованість, що становить 84164,07 грн, з яких: 50106,2 грн - заборгованість за тілом кредита; 7,15 грн - заборгованість за процентами, 34050,72 грн - заборгованість за комісією, 0 - штрафні санкції. Таким чином, предметом судового розгляду виступають відносини засновані на договорі, а саме кредитному договорі №602 від 14.12.2019. Разом з тим, копія договору № 602 від 14.12.2019, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , яка долучена до позову, має неналежну якість, з якої суд позбавлений можливості встановити зміст угоди та її умови.

Оскільки позивач посилається на вказаний доказ, як на підставу своїх вимог, вжив заходів, щодо подання такого доказу до суду, у строк та порядку визначену законом, однак не врахував необхідність надання якісної копії. Ухвалою суду від 21.01.2022 витребувано у позивача копію заяви № 602 від 14.12.2019 належної якості, що на переконання суду, сприятиме позивачу в належному виконанні його процесуальних прав та обов`язків та реалізації завдань цивільного судочинства вцілому. В ухвалі зазначено, що витребуваний доказ необхідно подати суду у строк до 15.03.2022, розгляд справи відкладено до 11 години 01.04.2022. Копію ухвали суду позивач отримав 31.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53). 15.02.2022 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи 01.04.2022 у відсутність представника позивача, на підставі наявних у справі доказів та матеріалів (а.с.47). Таким чином, в указаний термін витребуваний документ не надійшов на адресу суду. Через невиконання ухвали суду від 21.01.2022 судовий розгляд відкладено до 14 години 10 червня 2022 року. Представнику позивача повторно направлено повідомлення про необхідність виконання ухвали суду та направлення витребуваних доказів (а.с.56). Станом на 14 годину 10.06.2022 ухвала суду від 21.01.2022 представником позивача не виконана, копія заяви № 602 від 14.12.2019 належної якості на адресу суду не надійшла.

Суд зауважує, що доказування на основі припущень не здійснюється, адже відповідна заборона чітко передбачена процесуальних законом.

Згідно з ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1ст. 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями ч. 1,2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності цивільного судочинства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник позивача заявив вимогу про стягнення заборгованості із відповідача в розмірі 84164,07 грн, яка виникла станом на 23.11.2021. Заборгованість складається з: 50106,20 грн - заборгованість за тілом кредита; 7,15 грн - заборгованість за процентами, 34050,72 грн - заборгованість за комісією. Як на доказ, що підтверджує розмір цієї заборгованості посилається на розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №602 від 14.12.2019 станом на 23.11.2021 (включно). У вказаному додатку відсутній розрахунок простроченої заборгованість за комісією, що становить 34050,72 грн (а.с.16-17).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з наданих представником позивача доказів та наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити достовірність обставин, які можуть бути підставою для задоволення позову та об`єктивно виявити дійсність розміру заборгованості, яка, як зазначає позивач становить 84164,07 грн, з яких: 50106,2 грн - заборгованість за тілом кредита; 7,15 грн - заборгованість за процентами, 34050,72 грн - прострочена заборгованість за комісією, станом на 23.11.2021 відповідно до заяви № 602 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

З огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський