Справа № 456/1786/21
Провадження № 2/456/215/2022
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що вона є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області: площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:000:0930, площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:000:0654 (право власності на землю підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04 березня 2021 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №240739790), площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:000:0625 (право власності на землю за позивачем підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08 березня 2021 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №240739790), цільове призначення - для верення товарного сільськогосподарського виробництва. В лютому 2019 року позивачка уклала з Приватною агрофірмою Батько і Син три договори оренди землі на дані земельні ділянки, проте підписання тексту договору відбувалося в односторонньому порядку, тобто лише зі сторони позивачки. Відповідач запропонував для підписання власну редакцію договору. У момент зустрічі представник орендаря договір не підписував, зазначав, що підписувати договір буде керівник підприємства, пообіцяв підписати його в офісі підприємства, завірити печаткою підприємства та невдовзі передати примірники власнику. Однак, примірники договорів оренди землі позивачці не були надані. Право користування земельною ділянкою площею 0,4132 га, яка належить на праві власності позивачці, за ПАФ Батько і Син у відповідності до договору оренди землі б/н від 1 лютого 2019 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 жовтня 2019 року за номером 33708793; право користування земельною ділянкою площею 0,6114 га, яка належить на праві власності позивачці, за ПАФ Батько і Син у відповідності до договору оренди землі б/н від 01 лютого 2019 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 жовтня 2019 року за номером 33704800; право користування земельною ділянкою площею 0,6967 га, яка належить на праві власності позивачеві, за ПАФ Батько і Син у відповідності до договору оренди землі б/н від 01 лютого 2019 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 жовтня 2019 року за номером 33704530. Станом на той час земельні ділянки вже перебували у фактичному користуванні ПАФ Батько і Син, були оброблені, засіяні культурами. Восени 2019 року орендар зібрав врожай з цих земельних ділянок. Незважаючи на те, що відповідач зібрав врожай із спірних ділянок, продав його, отримав прибуток, орендної плати у порядку та розмірі, визначеному у договорах оренди, не сплатив. Попри те, що у позивачки відсутні примірники договорів оренди землі, орендна плата повинна виплачуватися не пізніше, ніж до кінця календарного року, тобто до 31 грудня 2019 року. В 2019 році позивачка отримала на свою користь орендну плату за користування земельними ділянками від орендаря ПАФ Батько і Син в натуральній формі, частково, тобто половину від необхідного розміру. Позивачка отримала орендну плату у вигляді пшениці та кукурудзи. Позивачка наполягає, що відповідач не сплатив оренду в повному обсязі. У 2020 році земельні ділянки також були оброблені відповідачем, засіяні культурами. Восени 2020 року підприємство зібрало врожай, продало його та отримало прибуток. Всупереч зобов`язанням за укладеними договорами оренди землі, звичаям ділового обороту, орендна плата за 2020 рік не була сплачена на користь позивачки до кінця календарного року, тобто до 31 грудня 2020 року. Позивачка намагалася домовитися із відповідачем про зустріч, просила сплатити борг, однак керівник підприємства уникає зустрічі, борг не сплачує, примірники договорів оренди землі не надає. Зазначені обставини свідчать про недобросовісність поведінки та дії відповідача, вказують на його непорядність та безвідповідальність. Відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за користування земельними ділянками, не сплатив на користь позивачки орендну плату за 2019 та 2020 роки відповідно до умов договорів, що є істотним порушенням їх умов. Відтак, несплату орендної плати відповідачем на користь позивача за цих умов можна вважати систематичною, що є істотним порушенням зобов`язань відповідача за договорами оренди землі та підставою для їх розірвання в судовому порядку.

Представник відповідача ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.51-59), в якому зазначила, що 01 лютого 2019 року між ПАФ «Батько і Син» та ОСОБА_1 були укладені договори, зокрема: договір оренди землі, земельної ділянки площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:000:0930;договір оренди землі, земельної ділянки площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:000:0654; договір оренди землі, земельної ділянки площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:000:0625. Вищевказані земельні ділянки були передані в оренду на підставі акту приймання-передачі об`єкту оренди від 01 лютого 2019 року. Щодо положень Договору оренди земельної ділянки площею 0,4132 га зазначила, що відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4132 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 4958,40 гривень.Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4132 га орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 595,00 грн. в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам. Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4132 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. Оскільки договором оренди земельної ділянки площею 0,4132 га орендна плата встановлена в розмірі 595, 00 грн. за рік користування, відповідно орендна плата за користування вказаною земельною ділянкою за один місяць становить 49,58 грн. У зв`язку з наведеним ПАФ «Батько і Син» була зобов`язана сплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2019 рік у розмірі 454, 42 грн., за 2020 рік у розмірі 595, 00 грн. Щодо положень Договору оренди земельної ділянки площею 0,6114 га, зазначила, що відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6114 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 7336,80 грн. Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6114 га орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 880,41 грн. в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам. Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6114 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.Оскільки договором оренди земельної ділянки площею 0, 6114 га орендна плата встановлена в розмірі 880,41 грн. за рік користування, відповідно орендна плата за користування вказаною земельною ділянкою за один місяць становить 73,36 грн. У зв`язку з наведеним ПАФ «Батько і Син» була зобов`язана сплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2019 рік у розмірі 807,05 грн., за 2020 рік у розмірі 880,41 грн. Щодо положень Договору оренди земельної ділянки площею 0,6967 га зазначила, що відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6967 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 8360,40 грн. Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6967 га орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 1003,24 грн. в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам. Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,6967 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. Оскільки договором оренди земельної ділянки площею 0,6967 га орендна плата встановлена в розмірі 1003,24 грн. за рік користування, відповідно орендна плата за користування вказаною земельною ділянкою за один місяць становить 83,60 грн. У зв`язку з наведеним ПАФ «Батько і Син» була зобов`язана сплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2019 рік у розмірі 919,64 грн., за 2020 рік у розмірі 1003,24 грн. З урахуванням наведеного, сукупно за користування трьома земельним ділянками в 2019 та2020 роках ПАФ «Батько і Син» повинна була сплатити ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 4659,76 грн. з розрахунку:за 2019 рік у сумі 2181,11 грн.;за 2020 рік у сумі 2478,65 грн. Згідно з відомостями ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі за 2019 рік вбачається, що ОСОБА_1 отримала орендну плату в наступному розмірі:624 кг пшениці;624 кг (96 кг + 103 кг + 112 кг + 131 кг + 182 кг) кукурудзи.Факт отримання орендної плати у зазначеному розмірі підтверджується підписом ОСОБА_1 на вищевказаній відомості. Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про будь-які зауваження щодо виплати орендної плати в зазначеному розмірі. Згідно з Договором оренди земельної ділянки площею 0,4132 га, Договором оренди земельної ділянки площею 0,6114 га та Договором оренди земельної ділянки площею 0,6967 га у випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам. В 2019 році продаж продукції третім особам ПАФ «Батько і Син» здійснювала за наступними цінами:пшениця - 1 тонна (тобто 1000 кг) за 4500,00 грн., з розрахунку 4 грн. 50 коп, за 1 кг пшениці, що підтверджується Видатковою накладною №140 від 05 грудня 2019 року; кукурудза - 1 тонна (тобто 1000 кг) за 3900,00 грн., з розрахунку 3 грн. 90 коп. за 1 кг кукурудзи, що підтверджується Видатковою накладною №119 від 27 листопада 2019 року. З урахуванням наведеного, у 2019 році ПАФ «Батько і Син» сплатила ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 5241,60 грн. (624 кг пшениці * 4,50 грн/кг + 624 кг кукурудзи * 3,90 грн/кг). Враховуючи той факт, що ПАФ «Батько і Син» в 2019 році виплатила позивачці орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено Договором оренди земельної ділянки площею 0,4132 га, Договором оренди земельної ділянки площею 0,6114 га та Договором оренди земельної ділянки площею 0,6967 га надмірно сплачена орендна плата була зарахована ПАФ «Батько і Син» в рахунок наступних орендних платежів. Позивачка не висловлювала жодних заперечень чи претензій щодо сплати орендної плати у такому розмірі та щодо її зарахування в рахунок майбутніх орендних платежів. Жодних доказів протилежного не було надано позивачкою. Такі дії ПАФ «Батько і Син» абсолютно не суперечать вимогам чинного законодавства України. Заборони щодо сплати орендної плати в рахунок майбутніх платежів не передбачено договорами оренди земельної ділянки та Законом України «Про оренду землі». Відтак, ПАФ «Батько і Син» виконала свої зобов`язання щодо сплати орендної плати на користь ОСОБА_1 , що передбачено Договорами оренди земельної ділянки. Вищенаведене повністю спростовує твердження представника позивачки про те, що несплата в повному обсязі орендної плати свідчить про її систематичну несплату, що є підставою для розірвання договорів оренди землі.

08.06.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мидзка Р.В. надійшла відповідь на відзив (а.с.90-97), в якому він зазначив, що належні та допустимі докази сплати оренди відповідачем, у відповідності до звичної та загально прийнятої процедури виплати оренди власникам паїв, не можуть перебувати у розпорядженні позивачки. У випадку виплати оренди за договором оренди землі на користь власника, орендар пропонує для підписання власникам землі відомість власного зразка для майбутнього ведення бухгалтерського обліку на підприємстві. Жодних квитанцій, чеків, видаткових накладних або копії відомості власникам паїв не видають. Відтак, всі можливі докази виплати орендної плати власникам паїв, відповідно до умов укладених договорів оренди землі, можуть знаходитися виключно у орендаря, тобто відповідача. У справах про розірвання договорів оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати, тягар доказування належної виплати оренди на користь власника землі покладається на відповідача. Неналежне (неповне) виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати в повному обсязі (часткова сплата) також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Вказане свідчить про наявний у відповідача обов`язок неухильно дотримуватися умов договору оренди землі та відповідно сплачувати вчасно та в повному обсязі визначену договором орендну плату. Вказаний обов`язок є безумовним та не залежить від наявності чи відсутності вимог орендодавця до виплати орендної плати відповідачем. Відповідач заявляє, що в 2019 році виплатив позивачці суму орендної плати, яка покриває 2019 та 2020 роки. Вказані доводи підтверджує копія відомості на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік. Під номером 37 вказані відомості про позивачку, яка нібито отримала від відповідача 624 кг пшениці та 624 кг кукурудзи, розписалася за їх отримання. Звернув увагу, що назва відомості містить інформацію про те, що оренду відповідач видавав власникам паїв в 2019 році та за 2019 рік. Ця відомість не містить дати її складення, що унеможливлює встановлення дійсної дати видачі паїв їх власникам, що є невід`ємним реквізитом будь-якого документа. У її змісті відсутня назва підприємства, яка здійснювала видачу оренди власникам паїв, не вказана посадова особа цього підприємства, яка підписала відомість, її посада, прізвище, ім`я та по батькові, що безумовно вказує на істотність недоліків такого первинного документу. У вказаній відомості немає колонки, яка містить інформацію про нараховану сукупну орендну плату відповідно до договору, відтак із відомості не зрозуміло яку суму коштів у гривнях повинен сплатити відповідач власнику землі чи її еквівалент у натуральній формі. Зазначив, що конструкція відомості не виключає можливість внесення до неї в будь-який час додаткових відомостей, або перекреслення вже існуючих відомостей. Також, вказана відомість не містить інформації про особу відповідальну за здійснення господарської операції зі сторони відповідача. Форма вказаної відомості однозначно не відповідає встановленій додатком 2 до пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв сільськогосподарських підприємств формі, де міститься колонка 10 - всього орендна плата та колонка 12 - належить до видачі. Позивачка отримувала від відповідача в 2019 році орендну плату за 2019 рік у натуральній формі, у вигляді пшениці та кукурудзи, половину від необхідної кількості та підписала відомість у іншому форматі, де були вказані колонки з іменем власника землі, площею землі, сумою оренди та колонки для підпису пайовиків. У колонці підпис відображений підпис нібито позивача, однак на копіях договорів оренди землі та актах приймання-передачі об`єкта оренди, відомостях про виплату оренди підписи не схожі між собою. Якщо орендар пропонує виплатити орендну плату в натуральній формі (пшениця, кукурудза тощо), а орендодавець не заперечує проти цього, у відомостях про оплату орендної плати в такому випадку повинні зазначатися: площа земельної ділянки, яка передана в оренду, вартість орендної плати за рік, вартість запропонованої до розрахунку пшениці (наприклад грн/тону), а також вага пшениці, яка була передана орендодавцю в рахунок орендної плати. Однак вказані вимоги відповідачем не виконані. Згідно із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи - документи, які містять відомості про господарську операцію (дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства). Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відомість про видачу орендної плати власникам земельних ділянок є первинним бухгалтерським документом, на який поширюються вимоги Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині його обов`язкових реквізитів. Відтак, обов`язковими є вказані реквізити. Однак, ані дати складення відомості, ані посади та прізвища, імені та по батькові представника підприємства, ані назви самого підприємства у тексті відомості немає, що має наслідком недопустимість цієї відомості як доказу у справі. Крім цього, відомість є невірно заповненою, що свідчить про бажання відповідача підігнати (підтасувати) факти та обставини у справі. Копія відомості не є повною, її сторінки не пронумеровані. У поданій відомості немає жодної відмітки про те, що орендна плата виплачується позивачеві за два роки, тобто за 2019 та 2020 роки. Відтак, вказані доводи про оплату наперед не заслуговують на увагу та є необґрунтованими. Зазначив, що розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. На підтвердження ринкової вартості пшениці та кукурудзи відповідач долучив видаткову накладну №140 від 05 грудня 2019 року та видаткову накладну №119 від 27 листопада 2019 року. В даному випадку факт долучення однієї видаткової накладної щодо пшениці та щодо кукурудзи не може свідчити про ринковість цін зазначених у них. Не виключено, що відповідач міг долучити первинний документ саме із тим контрагентом, в межах товарних відносин із яким встановлені вищі ціни, ніж з іншими контрагентами відповідача. Окрім того, відповідач не надав доказів, що інші сільськогосподарські підприємства продають товар за такими ж, або приблизно такими ж цінами. Вказана видаткова накладна не містить назви посади, прізвища, ім`я та по батькові особи, що її підписала від імені цього підприємства. Поняття систематичної несплати оренди на користь орендодавця виникає, в тому числі, і внаслідок часткової несплати оренди.

Представник відповідача ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» подала до суду заперечення проти відповіді позивачки на відзив (а.с.103-107), в якому зазначила, що наявність на Відомості печатки ПП ПАФ «Батько і Син» свідчить про те, що така Відомість є саме документом ПАФ «Батько і Син», оскільки відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Сама позивачка стверджує, що відповідач сплатив на її користь орендну плату в 2019 році. Також ПАФ «Батько і Син» як доказ сплати орендної плати надає Відомість за 2019 рік. Такі обставини в сукупності свідчать про те, що орендна плата була сплачена саме в 2019 році як вимагається Договором оренди земельної ділянки. Некоректними є твердження про відсутність дати складання відомості, що унеможливлює встановлення дати виплати орендної плати. Точний розмір орендної плати, який підлягає сплаті власнику земельної ділянки передбачений в договорах оренди, укладених між позивачкою та відповідачем. Відповідно, при виплаті орендної плати відповідач дотримувався умов договорів оренди. Виплата орендної плати здійснювалася за місцем проживання позивачки, розмір сплаченої орендної плати, залежно від побажань позивачки - у грошовій чи натуральній формі, вписувався представником ПАФ «Батько і Син» одразу по факту виплати орендної плати. Відомість відображає ПАФ «Батько і Син» сплату орендної плати власникам земельних ділянок, з якими ПАФ «Батько і Син» укладено договори оренди землі, а не з власниками землі реформованих колективних сільськогосподарських підприємств. Відомість заповнювалася одночасно з виплатою орендної плати за місцем проживання власників земельних ділянок. Точна дата сплати орендної плати не має значення за умови виплати орендної плати в межах граничного строку 30 грудня 2019 року, що і було зроблено відповідачем. Неістотні неточності, які наявні у Відомості у зв`язку з тим, що така Відомість є внутрішнім документам ПАФ «Батько і Син» та заповнення якої здійснювалося при власниках земельних ділянок одночасно з виплатою орендної плати не можуть заперечувати факт виплати відповідачем позивачці орендної плати та, більше того, не свідчать про маніпулювання відповідача, як зазначає позивач, а навпаки, підтверджують той факт, що така Відомість заповнювалася одночасно з виплатою орендної плати. До відзиву на позовну заяву була долучена копія Відомості про сплату орендної плати у 2019 році, на якій наявний підпис ОСОБА_1 ПАФ «Батько і Син» сплатила орендну плату в натуральній формі у вигляді пшениці та кукурудзи, надала докази того, за якою вартість реалізовує вказану продукцію третім особам, як вимагається укладеними Договорами оренди. При виплаті орендної плати в 2019 році в натуральній формі ПАФ «Батько і Син» виходив з вартості ціни продукції, за якою вказаний товар продасться третім особам. У зв`язку з тим, що виплата орендної плати виплачувалася до 30 грудня - відповідач орієнтувався на ціни на продукції, що існували в часовому проміжку, наближеному до дати виплати орендної плати.Відтак, посилання представника позивачки на невідповідність розрахунку в натуральній формі грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами абсолютно не відповідають положенням укладених договорів оренди та чинному законодавству.

Позивач в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

У судовому засіданні 31.08.2021 представник позивача позов підтримав, покликаючись на викладені обставини у позові. Зазначив, що позивач уклала три договори оренди землі з відповідачем та в якості оплати орендної плати в кінці 2019 року отримала кілька мішків пшениці та кукурудзи, в порушення окремих пунктів договорів оренди. Зокрема відповідач допустив порушення п. 10 щодо оплати за оренду землі та п. 8 щодо розміру плати договору оренди землі. Звернув увагу, що відповідач зобов`язався здійснювати орендну плату за кожну земельну ділянку до 30 грудня, однак сплатив оренду частково. Відповідач у 2019 здійснив оплату за договором у в натуральній формі, зокрема 3 мішки пшениці та 3 мішки кукурудзи, що не дозволяє ідентифікувати вартість товару. Позивач у 2020 році не отримувала жодної виплати , згідно договору оренди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, покликаючись на обставини викладені у ньому.

В судовом узасіданні представник відповідача адвокат Галушко О.І. позовні вимоги заперечила, просить суд врахувати доводи, викладені у процесуальних документах, надісланих на адресу суду та доповнила, що розмір орендної плати, встановлений умовами договорів, підписаних сторонами. Позивач отримала орендну плату за 2019 рік у виді 624 кг пшениці;624 кг (96 кг + 103 кг + 112 кг + 131 кг + 182 кг) кукурудзи.У 2019 році ПАФ «Батько і Син» сплатила ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 5241,60 грн. (624 кг пшениці * 4,50 грн/кг + 624 кг кукурудзи * 3,90 грн/кг). Враховуючи той факт, що ПАФ «Батько і Син» в 2019 році виплатила позивачу орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено Договором оренди земельної ділянки площею 0,4132 га, Договором оренди земельної ділянки площею 0,6114 га та Договором оренди земельної ділянки площею 0,6967 га надмірно сплачена орендна плата була зарахована ПАФ «Батько і Син» в рахунок наступних орендних платежів. Участь відповідача у фінансово-господарській операції підтверджується його підписом на відповідному документі.

Заяви учасників справи.

Представником позивача подано:

клопотання про витребування доказів (а.с.30-32);

клопотання про відкладення судового засідання (а.с.45, 46, 84, 121, 153);

клопотання (пояснення) про дулучення до матеріалів справи висновок почеркознавчого дослідження від 14 січня 2022 року (а.с.131-133);

клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 162, 168);

клопотання про долечення до матеріалів справи копії документів (а.с. 164);

клопотання про призначення експертизи (а.с. 177-178).

Представником відповідача подано:

клопотання про відкладення судового засідання (а.с.43, 82, 143, 152);

клопотання про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду (а.с. 108);

клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 159);

заперечення щодо висновку почеркознавчого дослідження (а.с. 170-175).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 20.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.37).

Ухвалою підготовчого засідання від 14.05.2021, 07.06.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.47, 86).

Ухвалою від 30.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.112).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання на 31.08.2021, 27.01.2022, 15.03.2022, 05.05.2022 по справі №456/1786/21 відповідача (а.с.115, 130, 149, 150, 158);

Ухвалою судового засідання від 27.01.2022 відкладено розгляд справи (а.с.145).

Ухвалами від 28.04.2022, 05.05.2022, 07.06.2022 вирішено судове засідання у справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon» (а.с.161, 169, 176).

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як вбачається з детальної інформації про юридичну особу, ПАФ «Батько і Син» знаходиться за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с. Ганнівці, керівник юридичної особа ОСОБА_4 /а.с. 12-13/.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 16.01.2021, земельна ділянка площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:00:0654, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада, передана в оренду - орендодавцем ОСОБА_1 , орендару ПАФ «Батько і Син», на підставі договору оренди землі від 01.02.2019. Земельна ділянка площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:00:0930, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада, передана в оренду - орендодавцем ОСОБА_1 , орендару ПАФ «Батько і Син», на підставі договору оренди землі від 01.02.2019. Земельна ділянка площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:00:0625, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада, передана в оренду - орендодавцем ОСОБА_1 , орендару ПАФ «Батько і Син», на підставі договору оренди землі від 01.02.2019 /а.с. 14-17/.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:00:0930, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада належить на праві власності ОСОБА_1 . Право оренди земельної ділянки належить ПАФ «Батько і Син» /а.с.19-20/.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:00:0654, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада належить на праві власності ОСОБА_1 . Право оренди земельної ділянки належить ПАФ «Батько і Син» /а.с.21-22/.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:00:0625, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Львівська область, Стрийський район, Дідушицька сільська рада належить на праві власності ОСОБА_1 . Право оренди земельної ділянки належить ПАФ «Батько і Син» /а.с.23-24/.

Згідно договору оренди землі б/н від 01.02.2019, між ПАФ «Батько і Син» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, а саме, земельної ділянки, площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:00:0930, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області /а.с.60/.

Земельна ділянка на підставі вказаного договору оренди землі була передана у користування ПАФ «Батько і Син» на підставі Акту при приймання-передачі об`єкту оренди від 01 лютого 2019 року /а.с.61/.

Згідно договору оренди землі б/н від 01.02.2019, між ПАФ «Батько і Син» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, а саме, земельної ділянки, площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:00:0654, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області /а.с.62/.

Земельна ділянка на підставі вказаного договору оренди землі була передана у користування ПАФ «Батько і Син» на підставі Акту при приймання-передачі об`єкту оренди від 01 лютого 2019 року /а.с.63/.

Згідно договору оренди землі б/н від 01.02.2019, між ПАФ «Батько і Син» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, а саме, земельної ділянки, площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:00:0625, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області /а.с.64/.

Земельна ділянка на підставі вказаного договору оренди землі була передана у користування ПАФ «Батько і Син» на підставі Акту при приймання-передачі об`єкту оренди від 01 лютого 2019 року /а.с.65/.

Згідно відомостей ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік, ОСОБА_1 отримала орендну плату в розмірі 624 кг пшениці та 624 кг кукурудзи 96 кг + 103 кг + 112 кг + 131 кг + 182 кг, запис під порядковим номером «37» /а.с.66-68/.

Згідно видаткової накладної №140 від 05 грудня 2019 року, ПАФ «Батько і син» продаж продукції третім особам здійснювала за наступними цінами: пшениця урожаю 2019 року -1 тонна (тобто1000кг) за 4500,00 грн /а.с.69/.

Згідно Видаткової накладної №119 від 27.11.2019, ПАФ «Батько і син» продаж продукції третім особам здійснювала за наступними цінами: кукурудза 1 тонна (тобто 1000 кг) за 3900,00 грн. /а.с.70/.

Як вбачається з висновку почеркознавчого дослідження, складеного 14 січня 2022 року спеціалістом ТОВ «Львівський центр науково-технічних та незалежних експертно-криміналістичних досліджень» Кулинським Р.І., на підставі заяви від 29.12.2021 адвоката Мидзки Р.В.: виконавцем підпису від імені ОСОБА_1 , який послужив оригіналом для його зображення в електрографічній копії відомості про виплату орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік та підписів ОСОБА_1 , які послужили оригіналами для їх зображень в електрографічних копіях: на першій сторінці паспорта ОСОБА_1 , відповіді від 08 травня 2021 року на адвокатський запит адвокату Галушко О. І., договорі про надання правничої допомоги №32-6/21 від 03 березня 2021 року та в протоколі відібрання експериментальних зразках підписів ОСОБА_1 від 06 грудня 2021 року, є різні особи /а.с.134-138/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки розірвати договори оренди земельних ділянок від 01 лютого 2019 року, внаслідок порушенням відповідачем умов договору.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності.

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає поняття договору оренди землі як договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Стаття 21 Закону України «Про оренду землі» визначає орендну плату за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про оренду землі», за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Як вказано у ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, поміж іншого, своєчасного внесення орендної плати. Ця стаття кореспондується із статтею 96 Земельного кодексу України щодо своєчасного внесення орендної плати на користь орендодавця.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлюються підстави припинення договору оренди землі. Передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Стаття 35 Закону України «Про оренду землі» вказує, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

За правилами частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 93 Земельного кодексу України визначає право оренди земельної ділянки як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює поняття договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України законодавець встановлює в Україні свободу договору. Передбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов`язковість договору для виконання його сторонами.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає підстави для зміни або розірвання договору. Зокрема, встановлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені наведеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 551 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дає змоги потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе скористатися результатами договору.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 409 Цивільного кодексу України передбачає право власника земельної ділянки вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі. Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ст. 410 Цивільного кодексу України, землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

Стаття 412 Цивільного кодексу України визнає за можливе припинення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.10.2021 за результатом розгляду справи № 484/1399/19.

Схожі висновки зроблені у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року в справі № 6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі № 527/570/17-ц (провадження № 61-34296св18).

Мотивована оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, як на підставу позовних вимог представник позивачки покликається на систематичну несплату орендарем орендної плати, а саме: часткову сплату орендної плати у натуральній формі у виді пшениці та кукурудзи в 2019 році та несплату такої у 2020 році.

У ході судового розгляду судом встановлено та визнається сторонами, що між ними існують правовідносини з приводу оренди земельних ділянок на підставі договорів оренди землі від 01.02.2019, а саме: площею 0,4132 га, кадастровий номер :07:000:0930, площею 0,6114 га, кадастровий номер :06:000:0654 та площею 0,6967 га, кадастровий номер :05:000:0625, які належать на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Досліджуючи спірні договори оренди землі, судом встановлено, що відповідач з урахуванням нормативної оцінки та часу перебування в оренді був зобов`язаний сплатити позивачці ОСОБА_1 наступну орендну плату: за оренду земельної ділянки площею 0,4132 га у розмірі 454, 42 грн за 2019 рік та 595,00 грн за 2020 рік; за оренду земельної ділянки площею 0,6114 га у розмірі 807, 05 грн за 2019 рік та 880,41 грн за 2020 рік; та за оренду земельної ділянки площею 0,6967 га у розмірі 919, 64 грн за 2019 рік та 1003,24 грн за 2020 рік.

Тобто, розмір орендної плати, належної ОСОБА_1 , для виплати її в грошовій формі в 2019 році становив 2181, 11 грн, а в 2020 році 2478, 65 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Пунктом 8 спірних договорів оренди землі сторонами було узгоджено, що орендна плата сплачується у грошовій або натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься у натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

З дослідженої в судовому засіданні відомості ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала орендну плату у вигляді 624 кг пшениці та 624 кг кукурудзи 96 кг + 103 кг + 112 кг + 131 кг + 182 кг. При цьому, факт отримання орендної плати в зазначеному розмірі підтверджується особистим підписом позивачки ОСОБА_1 на вищевказаній відомості (запис № 37).

Аналізом досліджених у судовому засіданні видаткових накладних № 140 від 05.12.2019 та № 119 від 27.11.2019, встановлено, що ПАФ «Батько і Син» реалізувала у 2019 році третім особам пшеницю урожаю 2019 року за ціною 4500,00 грн за 1 т (4,50 грн за 1 кг) та кукурудзу урожаю 2019 року за ціною 3900,00 грн за 1 т (3,90 грн за 1 кг).

Таким чином, судом встановлено, що у 2019 році ПАФ «Батько і Син» сплатила ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 5241,60 грн. (624 кг пшениці * 4,50 грн/кг + 624 кг кукурудзи * 3,90 грн/кг). Відповідно, ПАФ «Батько і Син» в 2019 році виплатила позивачці орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено Договором оренди земельної ділянки площею 0,4132 га, Договором оренди земельної ділянки площею 0,6114 га та Договором оренди земельної ділянки площею 0,6967 га, та надмірно сплачена орендна плата була зарахована ПАФ «Батько і Син» в рахунок наступних орендних платежів, зокрема і за 2020 рік.

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Схожі висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18).

Доводи представника позивачки про те, що відомість про видачу орендної плати за 2019 рік невірно заповнена, не містить обов`язкових реквізитів бухгалтерського документа, на який поширюється дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, у такій не вказано дати її складання, посади та прізвища, імені по батькові представника підприємства, назви самого підприємства, сторінки відомості не пронумеровані, відсутня колонка, яка б містила інформацію про нараховану сукупну орендну плату у гривнях відповідно до договору, у зв`язку з чим така є недопустимим доказом у справі, суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У висновку Верховного Суду, викладеному 23.07.2019 у постанові по справі № 918/780/18, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток позивача як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Як вбачається з копії відомості на видачу орендної плати за 2019 рік, така містить відбиток печатки ПАФ «Батько і Син», відомості про рік, за який здійснюється виплата, прізвище, ім`я по батькові орендодавців, площу земельної ділянки, колонки про виплату орендної плати у натуральній формі (пшениця, кукурудза, цукор) або у грошовій формі та підписи осіб, які отримали той чи інший вид орендної плати, у тому числі у графі під № 37 міститься підпис позивачки ОСОБА_1 про отримання орендної плати у натуральній формі, а саме: у виді 624 кг пшениці та 624 кг кукурудзи 96 кг + 103 кг + 112 кг + 131 кг + 182 кг. Вказана відомість про видачу орендної плати за 2019 рік у с. Великі Дідушичі скріплена печаткою ПАФ «Батько і Син», що дозволяє ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Щодо наданого представником позивача висновку почеркознавчого дослідження, складеного 14 січня 2022 року спеціалістом ТОВ «Львівський центр науково-технічних та незалежних експертно-криміналістичних досліджень» Кулинським Р.І. суд звертає увагу, що згідно зі ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Вищевказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 727/7282/15-ц (провадження № 61-15827св19), у постанові від 29.01.2020 року у справі № 607/3318/16-ц (провадження № 61-13559св19 ).

Суд звертає увагу, що позовачкою та її представником не доведено, що спеціаліст ТОВ «Львівський центр науково-технічних та незалежних експертно-криміналістичних досліджень» Кулинський Р.І. забезпечив належне проведення експертизи.

Окрім цього судом встановлено, що спеціаліст Кулинський Р.І., проводячи почеркознавче дослідженняне був попереджений про кримінальну відповідальність за складення завідомо неправдивого дослідження (висновку). Враховуючи вищенаведене, суд визнає недопустимим доказом Висновк почеркознавчого дослідження, складений 14 січня 2022 року спеціалістом ТОВ «Львівський центр науково-технічних та незалежних експертно-криміналістичних досліджень» Кулинським Р.І.

У зв`язку з наведеним, з приводу доводів ОСОБА_1 та її представника про те, що підпис у відомості, яка надана представником відповідача, їй не належить, то такі жодними доказами не підтверджені, натомість інші досліджені в судовому засіданні докази є достатніми та не викликають сумніву у своїй належності та допустимості.

Відтак суд дійшов висновку про достовірність даних, викладених у відомості про видачу орендної плати в частині сплати позивачці ОСОБА_1 орендної плати за 2019 рік у натуральній формі у виді пшениці та кукурудзи.

При цьомусуд звертає увагу на те, що разове порушення умов договорів оренди землі щодо невиплати орендної плати ПАФ «Батько та Син» у 2020 році не вважається систематичним і не може бути підставою для розірвання таких.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 19.03.2019 в справі № 371/628/18, де Верховний Суд підкреслив, що одноразова несплата орендної плати, передбаченої договором, не є підставою для розірвання договору оренди землі.

Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що позивачка отримала у 2019 році орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено договорами та надмірно сплачена орендна плата була зарахована в рахунок наступних платежів, зокрема за 2020 рік.

У зв`язку з наведеним суд вважає безпідставними твердження представника позивачки щодо наявності систематичної несплати орендної плати ПАФ «Батько і Син», а відтак наведене не є підставою для розірвання вищевказаних договорів оренди землі.

Безпідставними суд вважає доводи сторони позивача про те, що однією з підстав для розірвання договорів є факт не отримання позивачем їх копій, пісдя укладення. Суд звертає увагу, що наведене не є підставою для розірвання договорів, і не передбачено ані умовами спірних договорів, ані правовими приписами чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А відтак інші доводи сторін не аналізуються та не спростовуються судом, оскільки на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову не впливають.

За таких обставин, суд встановивши, що відповідачем доведено сплату орендної плати позивачці ОСОБА_1 за договорами оренди землі від 01 лютого 2019 року в частині повної її сплати за 2019 рік, натомість позивачкою не доведено систематичну (послідовно неодноразову) несплату такої орендарем орендодавцю, яка відповідно до норм ст. 141 Земельного кодексу України є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенняч позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому судовий збір, сплачений останньою при зверненні до суду, слід віднести на її рахунок.

Керуючись ст. ст. 409, 410, 412, 526, 626, 629, 651 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 223, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі від 01.02.2019 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14 червня 2022 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський