КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/53/2022 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району», третя особа: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, про усунення порушень прав споживача з надання житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 (на 9 поверсі). Житловий будинок АДРЕСА_1 , 1982 року забудови, 9-поверховий, з усіма комунальними зручностями, кожний під`їзд облаштовано одним пасажирським ліфтом, вантажопідйомністю 320 кг.

Послуги з утримання й обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та його прибудинкової території надаються дільницею №503 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва».

Починаючи з жовтня 2019 року, у під`їзді №2 житлового будинку АДРЕСА_1 не працює ліфт, що ускладнює пересування усіх мешканців під`їзду, загалом, та зокрема позивача.

Позивач є особою похилого віку - 80 років. Внаслідок тривалих фізичних навантажень пов`язаних з відсутністю роботи ліфту в під`їзді та необхідністю постійного підйому на 9 поверх, у нього погіршився стан здоров`я, що потягло за собою необхідність операції на серці.

Відсутність ліфта та проживання на 9 поверсі позбавляє його щоденного перебування па свіжому повітрі, відвідування аптек, магазинів, тощо. Тобто відсутність ліфта обмежує його життєдіяльність.

Виконавчий орган Київської міської ради у листі №003-С-2074 від 25 лютого 2020 року зазначив, що за інформацією Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з 18 жовтня 2019 року пасажирський ліфт в під`їзді №2 житлового будинку АДРЕСА_1 знаходиться в зупинці, внаслідок викрадення невідомими особами ліфтового обладнання із зачиненого машинного приміщення, а саме: котушка електромагнітного гальма, реле часу, трансформатор та інше. Виконання робіт і капітального ремонту ліфта в під`їзді №2 вказаного будинку вже надано, як пропозицію до «Програми соціального та економічного розвитку м. Києва на 2020 рік» та буде виконано в І півріччі 2020 року.

Крім того, через відсутність ліфта позивач зазнав моральної шкоди, яка виразилась у істотній зміні ритму життя через відповідні суттєві обмеження, що погіршує її якість; фізичному болю та стражданнях, яких зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що потягло операцію на серці.

Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача щодо виконання ним договірних відносин, наявний факт порушення прав позивача на одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, в той час як він справно сплачує житлово-комунальні послуги.

На підставі викладеного в позові, позивач просив суд першої інстанції зобов`язати відповідача відновити роботу ліфту у під`їзді № 2 житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 82 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови в стягнення з відповідача моральної шкоди, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, яка була завдана відповідачем та полягала у зміні ритму життя, оскільки дії відповідача щодо усунення поломок ліфту обмежило позивача у свободі пересування, а також у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача 82000 грн. моральної шкоди.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначено, що апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що відповідач надає послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Однак, співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , зокрема, і апелянт, не обирали в установленому порядку відповідача управителем багатоквартирного будинку та не укладали договір про надання послуг з управління з відповідачем, доказів укладання такого договору апелянтом не надано. КП «Керуюча компанія» не надає послугу з управління багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а тому у відповідача не виникає обов`язків встановлених Законом № 2189-VIII.

Твердження апелянта про те що, відповідач надає послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 є безпідставними. Разом з тим, не зрозуміло посилання апелянта на ч.2 ст.8 Закону № 2189-VIII, якою встановлено обов`язки виконавців комунальних послуг, оскільки відповідач не є надавачем таких послуг, а утримання ліфтів ніяким чином не відноситься до комунальної послуги.

В той же час відповідач зазначає, що він надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до пункту 3-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VIII.

Відповідно до статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ (далі - Закон № 1875-ІУ), чинному на момент виникнення договірних відносин з Позивачем, житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (стаття 1 Закону № 1875-ІУ).

До складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яку надає відповідач та за яку сплачує позивач як споживач вказаної послуги входить лише, зокрема (що стосується ліфтів), технічне обслуговування ліфтів (колонка 9 додатку до Розпорядження № 668) та поточний ремонт конструктивних елементів і технічних пристроїв будинків (колонка 16 додатку до Розпорядження № 668).

До технічних пристроїв будинку належать, зокрема, ліфти.

Класифікація ремонтних робіт у приміщеннях, будівлях і спорудах визначена Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. № 150 (далі - Наказ № 150).

Наказом № 150 визначено перелік робіт, віднесених до технічного обслуговування і поточного ремонту, а також перелік робіт, віднесених до капітального ремонту.

Відповідно до Наказу № 150 до робіт з капітального ремонту вузлів та деталей ліфтів відносяться:

п. 2.16.7.1 - заміна гальмівної котушки або електромагніта, заміна електродвигуна;

п. 2.16.7.2 - заміна обладнання НКП (трансформатори, реле, контактори, пристрої токового захисту (ГІТЗ), вимикачі автоматичні тощо);

п. 2.16.7.3 - заміна обмежувача швидкості (ОШ), поста ревізії стаціонарного (ПРС), пристрою слабини підвіски канатів (ПСПК), механізму уловлювальної системи;

п. 2.16.7.5 заміна буферних пружин шахти ліфта, заміна тягових канатів та каната обмежувача швидкості.

Враховуючи вказане, відновлення викраденого ліфтового обладнання відноситься до робіт капітального характеру та не входить до структури та вартості послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, яку надає відповідач та за яку сплачує позивач.

Відповідач в повному обсязі надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до договорів зі споживачами та закону, роботи капітального характеру не входять до вказаної послуги, доказів зворотного позивачем не додано.

Враховуючи те що, відповідачем у повному обсязі надавалася послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкової території; а у разі ненадання певної складової вказаної послуги, апелянту здійснювався перерахунок; договірні зобов`язання КП «Керуюча компанія» не порушувало; права апелянта як споживача послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території КП «Керуюча компанія» не порушувало; правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди апелянту відсутні.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чмель І.М. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1982 року забудови, 9-поверховий, з усіма комунальними зручностями, кожний під`їзд облаштовано одним пасажирським ліфтом, вантажопідйомністю 320 кг.

Послуги з утримання й обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та його прибудинкової території надаються дільницею №503 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд Оболонського району м. Києва».

18 жовтня 2019 року в під`їзді №2 житлового будинку АДРЕСА_1 невідомими особами викрадено ліфтове обладнання із зачиненого машинного приміщення, а саме: котушку електромагнітного гальма, реле часу, трансформатор, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0007705).

Відновлення викраденого ліфтового обладнання відноситься до робіт капітального характеру та не входить до структури вартості послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, яку надає відповідач та за яку сплачує позивач. Про вказане позивачу було повідомлено у відповідях на звернення, які останній надсилав до КП «Керуюча компанія» Оболонської РДА, Київської міської державної адміністрації де зазначено, що роботи по капітальному ремонту ліфта у 2 під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 внесено як пропозицію в план робіт по капітальному ремонту на 2020 рік, а в подальшому повідомлено, що роботи з проведення капітального ремонту вказаного ліфта увійшли до розпорядження від 07 лютого 2020 року №75 «Про капітальний ремонт об`єктів, що фінансуються в 2020 році за рахунок бюджетних коштів по Оболопській районній в м. Києві державній адміністрації», а роботи будуть виконані до кінця 2020 року.

Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської РДА, як замовником робіт з капітального ремонту ліфта та отримувачем бюджетних коштів, укладено наступні договори підряду на виконання капітального ремонту ліфта у 2-му під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 :

10 квітня 2020 року між Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації та Малим підприємством «Промкомплекс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір підряду №196-кр, який передбачає заміну обмежувача швидкості, буферної пружини, натяжного пристрою, каната обмежувача швидкості, котушки гальмівного електромагніта, електродвигуна, трансформатора та ін.;

23 жовтня 2020 року між Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації та Малим підприємством «Промкомплекс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю договір підряду №486- кр, який передбачає заміну шафу керування.

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт №3/36 та 1/485. підписаних 18 грудня 2020 року сторонами договору, роботи з капітального ремонту ліфта, за адресою: АДРЕСА_1, 2 під`їзд, виконанні в повному обсязі.

Роботу ліфта відновлено 05 листопада 2020 року, про що повідомлено позивача листом Оболонської РДА від 01 грудня 2020 року №104-С-2074/1-3319.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що з наданого позивачем витягу з медичної картки та розрахунку не можливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між непрацюючим ліфтом та погіршенням стану здоров`я позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справ) за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в стягненні з відповідача моральної шкоди, таким чином судом апеляційної інстанції переглядається рішення суд першої інстанції лише в цій частині.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється па засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 цієї ж Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до розпорядження №668 Виконавчого органу Київської міської ради від 06 червня 2017 року, зазначається, що до послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» входить технічне обслуговування ліфтів та поточний ремонт конструктивних елементів і технічних пристроїв будинків.

Згідно наказу Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року №150, визначено перелік робіт, які відносяться до технічних робіт, поточного ремонту а також капітального ремонту.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових рішень від 23 березня 2021 року було викрадено з під`їзду №2 житлового будинку АДРЕСА_1 ліфтове обладнання, а саме: котушку електромагнітного гальма, реле часу та трансформатор.

Відповідно до наказу Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року №150 зазначено, що заміна вище вказаних деталей відноситься саме до капітального ремонту, а тому не входить до структури та вартості послуги з утримання будинків.

Крім того, відповідачем було вжито всі заходи для внесення до розпорядження від 07 лютого 2020 року №75 «Про капітальний ремонт об`єктів, що фінансується в 2020 році за рахунок бюджетних коштів по Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації» для здійснення капітального ремонту вказаного ліфту.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки до структури послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не відноситься здійснення капітального ремонту ліфтів, ліфт вийшов з ладу не внаслідок неналежного виконання позивачем своїх обов`язків щодо його технічного обслуговування та поточного ремонту, а внаслідок неправомірних дій невстановлених осіб, то відсутня протиправність дій відповідача (невиконання умов договору) і вина, які є необхідними складовими для визначення підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 . Не ставлячи під сумнів доводи позивача щодо того, що внаслідок відсутності ліфта протягом декількох місяців він був обмежений у свободі пересуванні і цим йому була завдана моральна шкода, разом з тим судом встановлено, що ця шкода позивачу завдана не внаслідок неправомірних дій відповідача.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди є законними та обґрунтованими, та не спростовані доводами апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду в частині відмови в стягненні моральної шкоди ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року в частині відмови в стягнення моральної шкоди залишити без змін.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року не оскаржувалось та не переглядалось судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: