Провадження №2/523/313/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які під час розгляду справи збільшив, в яких просить:

стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму грошових коштів в розмірі 2 780 356,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 17.01.2018р. став переможцем проведених ДП «Сетам» електронних торгів з продажу 86/100 частин будівлі столової, загальною площею 1466,7кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 05.02.2018р., затвердженого начальником відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, який на його думку є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, приватним нотаріусом 22.02.2018р. було видано свідоцтво, яким було посвідчено право власності ОСОБА_1 на зазначений вище об`єкт нерухомості. Проте, за нотаріально посвідченим договором оренди від 23.02.2018р. ТОВ «Александрія Нова» передало в оренду ОСОБА_2 86/100 частин будівлі столової за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1466,7 кв.м.

03.03.2018р. державним реєстратором Дачненскьої сільської ради Біляївського району Одеської області було прийнято рішення про державну реєстрацію та зареєстровано за ТОВ «Александрія Нова» право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2527,60кв.м.

22.06.2018р. загальними зборами ТОВ «Александрія Нова» було прийнято рішення про вихід зі складу учасників товариства ОСОБА_3 та передачу належної їй частки у статутному капіталі у натуральній формі, зокрема у вигляді 2527,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

25.06.2018р. державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради було прийнято рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на спірний об`єкт нерухомості.

На думку ОСОБА_1 в період 2018-2020р. дії відповідачів були спрямовані на перешкоджання йому реалізувати своє право власності на придбаний ним з електронних торгів об`єкт нерухомості.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.08.2020р. були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1 , було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.03.2018р. на спірний об`єкт за ТОВ «Александрія Нова», визнаний недійсним договір оренди від 23.02.2018р., укладений між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_2 та скасовано рішення про реєстрацію договору оренди від 23.02.2018р., визнаний недійсним акт приймання-передачі спірного об`єкту нерухомості, укладений між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_3 , визнаний недійсним протокол загальних зборів №2 від 22.06.2018р.; скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості проведеного за ОСОБА_3 , були усунуті перешкоди у користуванні ОСОБА_1 спірним об`єктом нерухомості та виселені відповідачі з належного позивачу об`єкту нерухомості.

Після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 04.09.2020р. зареєстрував своє право власності на об`єкт нерухомості.

В договорі оренди, укладеного між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_2 зазначено, що об`єкт нерухомості було передано в оренду за 40 607,77грн. на місяць. Відтак, позивач, посилаючись на вказану суму орендної плати, а також на те, що ОСОБА_2 міг передати об`єкт нерухомості у суборенду іншим особам, вважає, що суму доходу, яку відповідачі отримали за період порушення прав ОСОБА_1 , а саме з березня 2018р. до вересня 2020р. складає 1 218 233,10грн. Згодом, представник позивача посилаючись на висновок експерта за результатами проведеної судово-будівельної експертизи, про можливе отримання доходу за вказаний вище період, збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 2 780 356,00грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_3 направила до суду відзив на позовну заяву в якому не визнала позовні вимоги у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до суду надійшли пояснення на позовні вимоги в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що право власності на спірний об`єкт нерухомості - 86/100 частин будівлі столової, загальною площею 1466,7 кв.м. за позивачем було зареєстровано 04.09.2020р. Відтак, відсутні правові підстави для відшкодування упущеної вигоди у вказаний у позовній заяві період. Також на думку представника відповідача представлений позивачем висновок розміру відшкодування не стосується даної справи, а був наданий в іншій справі та не може підтверджувати суму відшкодування.

Від представника ТОВ «Александрія Нова» до суду не надходило відзиву та/або пояснень на пред`явлені позовні вимоги.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 15.06.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

07.07.2021р. до суду надійшла позовна заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 05.11.2021р. підготовче провадження було закрито з призначенням розгляду справи по суті за участю сторін.

Внаслідок оголошення на території України карантинних заходів, а згодом внаслідок введеного на території України воєнного стану, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

ТОВ «Александрія Нова» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема постановою Одеського апеляційного суду від 05.08.2020р. (справа №523/5169/18), що 17.01.2018 року ДП «Сетам» було проведено торги з продажу 86/100 частини будівлі столової, загальною площею 1466,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення вказаних торгів ОСОБА_1 було визнано переможцем.

Після оплати повної вартості придбаного майна, ОСОБА_1 отримав акт державного виконавця про проведені електронні торги від 05.02.2018 року.

22.02.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., на підставі акту державного виконавця про проведенні електронні торги, затвердженого Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шапошник В.В. 05.02.2018р., ВП №45031022, було посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: 86/100 частин будівлі столової, в цілому загальною площею 1466,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

23.02.2018 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. посвідчив договір оренди між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_2 86/100 частини будівлі столової за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 1466,7 кв.м.

03.03.2018 року державний реєстратор Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран А.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 03.03.2018 року та зареєстрував в Реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ТОВ «Александрія Нова» на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 2527, 60 кв.м.

03.04.2018 року приватний нотаріус Іллічова Н.А. прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкта нерухомого майна із іншою площею.

22.06.2018 року загальними зборами ТОВ «Александрія Нова» було прийнято рішення, про вихід зі складу учасників товариства ОСОБА_3 та передачу належної їй частки у статутному капіталі у натуральній формі, оформлене протоколом №2, відповідно до якого ОСОБА_3 було передано у власність нежитлова будівля площею 2527,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання зазначеного рішення зборів, ОСОБА_3 було підписано акт прийому передачі нежитлової будівлі.

25.06.2018 року державний реєстратор Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Піщевська Н.В. прийняла рішення від 25.06.2018 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 було відмовлено в реєстрації права власності 86/100 часток будівлі столової, в цілому загальною площею 1466,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із прийняттям державним реєстратором Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран А.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.03.2018 року та реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ТОВ «Александрія Нова» на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2527, 60 кв.м. Підставою для прийняття даного рішення слугувала заява ТОВ «Александрія Нова», акт від 12.07.2004 року та технічний паспорт від 20.08.2017 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.08.2020р. (справа №523/5169/18) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні: було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.03.2018р. на спірний об`єкт за ТОВ «Александрія Нова», визнаний недійсним договір оренди від 23.02.2018р., укладений між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_2 та скасовано рішення про реєстрацію договору оренди від 23.02.2018р., визнаний недійсним акт приймання-передачі спірного об`єкту нерухомості, укладений між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_3 , визнаний недійсним протокол загальних зборів №2 від 22.06.2018р.; скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості проведеного за ОСОБА_3 , були усунуті перешкоди у користуванні ОСОБА_1 спірним об`єктом нерухомості та виселені відповідачі з належного позивачу об`єкту нерухомості.

На виконання постанови Одеського апеляційного суду від 05.08.2020р. (справа №523/5169/18) ОСОБА_1 04.09.2020р. зареєстрував за собою право власності на 86/100 часток будівлі столової, в цілому загальною площею 1466,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За твердженням позивача, з часу придбання ним спірного об`єкту нерухомості (05.02.2018р.) та по день державної реєстрації права власності (04.09.2020р.) він, внаслідок протиправних дій відповідачів, був позбавлений права на отримання доходу від здачі спірного об`єкту нерухомості в оренду.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої-третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок дій відпоідачів, доведених судом в іншій преюдиційній справі, призвели до неможливості використання належного йому спірного нежитлового приміщення - 86/100 часток будівлі столової, в цілому загальною площею 1466,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за призначенням, а відповідачі в свою чергу отримували дохід у вигляді орендної плати від належного йому на праві власності нежитлового приміщення, що є підставою для відновлення його порушеного права на підставі статті 1214 ЦК України.

Яке було зазначено вище постановою Одеського апеляційного суду від 05.08.2020р. порушені з боку відповідачів права власності на 86/100 частин нежитлового приміщення ОСОБА_1 були поновлені.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до частини першої статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глави 83 ЦК України характерною ознакою кондикційних зобов`язань є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. При цьому у кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або відшкодувати всі доходи, які він одержав.

За умовами укладеного між ТОВ «Александрія Нова» (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) договором оренди від 23.02.2018р. останній отримав в оренду 86/100 частин нежитлового приміщення - столової, площею 1466,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язався сплачувати щомісячно на користь орендодавця 40 607,77грн.

Дія договору оренди тривала з часу його укладання (23.02.2018р.) по час визнання такого договору недійсним та скасування його державної реєстрації за рішенням суду, права ОСОБА_1 по якому були відновлені 04.09.2020р., тобто 30 місяців, що в грошовому виразі складає 1 218 233,10грн. (40 607,77грн. х 30 місяців).

Саме такий розмір підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з підстав передбачених статтями 1212-1214 ЦК України.

Обізнаність ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_3 , яка була директоркою Товариства станом на 23.02.2018р., про володіння спірним об`єктом нерухомості без достатньої правової підстави та безпідставність його передачі за договором оренди, підтверджується тим, що ТОВ «Александрія Нова» було боржником у виконавчому провадженні, в межах якого таке майно було продано з електронних торгів.

Згідно частини першої статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Як було встановлено судом на підставі протоколу загальних зборів та за актом приймання-передачі ТОВ «Александрія Нова» передало ОСОБА_3 права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2527, 60 кв.м., до складу якого входило 1466,7 кв.м., належних на праві власності ОСОБА_1 . Право власності було зареєстровано за ОСОБА_3 25.06.2018р.

Зважаючи на викладене, в силу частини першої статті 770 ЦК України до ОСОБА_3 перейшли всі права та обов`язки, що виникли у ТОВ «Александрія Нова» за договором оренди від 23.02.2018р., в тому числі і на отримання від ОСОБА_3 суми орендної плати.

Відтак, з ТОВ «Александрія Нова» на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню доходи отриманні від оренди належного останньому майна за період з 23.02.2018р. по 25.06.2018р. у розмірі 162 431,08грн. (40 607,77грн. х 4 місяця).

Іншу суму відшкодування доходів слід стягнути з ОСОБА_3 , тобто за період з 26.06.2018р. по 04.09.2020р., що складає 1 055 802,02грн. (40 607,77грн. х 26 місяців).

Суд відхиляє посилання позивача на виникнення у відповідачів перед ним солідарної відповідальності. За загальним принципом солідарну відповідальність несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним неправомірним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій. В контексті ст.ст.1212-1214 ЦК України відповідальність несе особа, яка одержувала доходи від спірного майна. Відтак, з урахуванням встановлених судом обставин справи та норм права, які регулюють виниклий між сторонами спір, солідарна відповідальність не може бути покладене на відповідачів.

Також суд не приймає до уваги представлений з боку позивача експертний висновок від 24.11.2020р., який оцінюється судом, як простий письмовий доказ, оскільки судом було встановлено, що сума доходу від оренди спірного об`єкту нерухомості, належного на праві власності ОСОБА_1 , підтверджується представленим договором оренди від 23.02.2018р.

Щодо заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 , як до особи, яка за договорами суборенди могла передавати належний ОСОБА_1 спірний об`єкт нерухомості іншим особам, то такі по-перше, не доведені належними та допустимими доказами, по-друге, ОСОБА_2 виступав орендарем, тобто особою яка зобов`язана сплачувати орендну плату, а не отримувати її, відтак на нього не можуть бути покладені обов`язки по відшкодуванню недоотриманого доходу в силу ст.ст.1212-1214 ЦК України.

Є безпідставні та відхиляються судом заперечення представника ОСОБА_2 про не виникнення у ОСОБА_1 права власності у період з березня 2018р. по вересень 2020р. виходячи з наступного обґрунтування.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц.

Відповідно до частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За змістом зазначених положень моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі- продажу як окремого документа Порядок не передбачає.

Тому всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця, повинні міститися в інформаційному повідомленні про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Зокрема, у такому повідомленні повинна міститися вичерпна інформація про майно, яке продається.

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам).

Відповідно до частини третьої статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки, як зазначено вище, оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна, проданого на прилюдних торгах, як окремого документа законодавством не передбачено, то виникнення права власності не пов`язується з його нотаріальним посвідченням.

Отже, одночасно з набуттям особою у володіння нерухомого майна шляхом державної реєстрації за нею права власності така особа за наявності правових підстав набуває право власності на таке майно.

Тому підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені електронні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отже, при дослідженні судом фактичних обставин справи, право власності на спірний об`єкт нерухомості у ОСОБА_1 виникло на підставі електронних торгів, які були оформлені відповідним протоколом та актом державного виконавця від 05.02.2018р.

Судом також відхиляються заперечення ОСОБА_3 , так як такі здебільш не стосуються розгляду справи та за своїм змістом не спростовують викладені у позовній заяві доводи

ОСОБА_1 VІ . Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з ТОВ «Александрія Нова» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1512,95грн. (162 431,08грн. х 100 : 1218233,10грн. = 13,33% ; 11350,00грн. х 13,33% : 100), та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9836,70 грн. (1055802,02грн. х 100 : 1218233,10грн. = 86,66% ; 11350,00грн. х 13,33% : 100).

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

На відшкодування суми доходу одержаного без достатньої правової підстави стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» на користь ОСОБА_1 162 431(сто шістдесят дві тисячі чотириста тридцять одну)грн. 08 коп.

На відшкодування суми доходу одержаного без достатньої правової підстави стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 055 802(один мільйон п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дві)грн.02 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1512,95грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9836,70грн.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

Відповідачі:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова», ЄРПОУ: 20945412, місце знаходження: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253.

2. ОСОБА_3 , іпн: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

3. ОСОБА_2 , іпн: НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 14.06.2022р.

Суддя