Провадження № 2/686/1339/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., за

участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу № 686/24642/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 11.01.2021 року за №2014 стягнуто з позивача на користь відповідача, заборгованість в розмірі 19 322,50 грн.

Позивач вважає даний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки подані товариством приватному нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірності заборгованості, оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору нотаріусу не було надано. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

20.10.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

03.12.2021 року справу призначено до слухання по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому, просить задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань в судове засідання не направляли.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бершацьким І.В. від 11.01.2021 року за №2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованість в розмірі 19 322,50 грн.

Згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Позивач вказує, що дана заборгованість не є безспірною, жодних кредитних договорів він не укладав, відповідно оригінал кредитного договору нотаріусу не було надано.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповіднодо умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, а оскільки такого між позивачем та відповідачем не укладено, відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

Отже, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому у зв`язку з недотримання ним при вчиненні виконавчого напису викладених вище вимог чинного законодавства, з урахуванням висновку Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц, наявні підстави для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України ст.ст. 257, 258, ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за № 2014 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 19 322,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.01.2022 року.

Суддя: