Дата документу 07.06.2022
Справа № 334/1054/21
Провадження № 2/334/260/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Трегуб Т. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

15.02.2021 року позивач звернувся з позовом, який подальшому уточнив, до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання протиправними дій відповідача по припиненню (обмеженню) розподілу природного газу, проведеного шляхом демонтажу лічильника газу марки «БСГ-гросс G-2,5, заводський номер , номер пломби 2816952, показники лічильника газу 01955,625 з демонтажем крану вводу та встановлення інвентарної заглушки №С5317397; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити розподіл (постачання) природного газу ОСОБА_1 , стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1 814, 35 грн та моральну шкоду у розмірі 27130 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» Божко Т. Г. та ОСОБА_3 було складено акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний акт не містить помітки про причину відключення природного з переліку випадків можливого відключення, а лише вказано спосіб припинення розподілу природного газу. При цьому особи, які складали вказаний акт запевнили позивача, що причиною припинення розподілу газу є направлення газового лічильника на метрологічну повірку. Оскільки такі пояснення не викликали у позивача сумнівів він підписав вказаний акт без будь-яких застережень.

У подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з питанням щодо відновлення газопостачання, з відповіді представника відповідача він довідався. що причиною припинення постачання є наявність витоку газу. Позивач зазначає, що перевірки витоку газу не проводилося, будь яка перевірка стану газорозподільних мереж споживача не проводилася.

Позивач вважає, що відповідачем порушено його права як споживача послуг на безперервне отримання природного газу за умовами договору постачання природного газу. також, позивач звертає увагу, що на період зняття лічильника газу на періодичну повірку передбачено встановлення лічильника газу з обмінного фонду. Відповідач допустив істотне порушення договору постачання природного газу та незважаючи на неодноразові звернення, послуги з постачання природного газу не відновлені.

При визначенні матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків, позивач виходить з розрахунку фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ. Згідно наданого позивачем розрахунку матеріальна шкода за період з 20.02.2020 року по 15.02.2021 року складає 1814,35 грн.

Крім того, позивачу було також завдано моральну шкоду. Відсутність газопостачання створило позивачу суттєві порушення життєвого устрою. Без газопостачання позивач має труднощі у приготуванні гарячої їжі, а також за відсутності природного газу не функціонує газова колонка, тому позивач позбавлений гарячого водопостачання, що створило додаткові проблеми для дотримання елементарних санітарних умов. Разом з позивачем мешкає його мати, ОСОБА_4 , яка має поважний вік та потребує стороннього догляду. За таких обставин, позивач оцінює моральну шкоду із розрахунку прожиткового мінімуму за кожний місяць відсутності потачання природного газу у розмірі 27130,00 грн.

27.05.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. З 01.07.2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» виконує функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої ліцензії АЕ№642479 та є оператором газорозподільної системи, а ТОВ «Запоріжгаззбут» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу. усім категоріям споживачів, крім підприємств теплоенергетики. Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами споживачами природного газу регулюються у тому числі Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року. 14.02.2020 року працівниками АТ «Запоріжгаз» у зв`язку з виявленням витоку газу було припинено газопостачання/розподіл природного газу шляхом установки заглушки та пломбування на крані вводу. Знявши лічильник газу його було направлено на метрологічну повірку. Відповідно до Правил безпеки систем газопостачання та Кодексу ГРС, ремонт або заміна обладнання проводиться за рахунок власника, спеціалізованою організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення робіт. Відповідно до п. 6 гл. 7 Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу) природного газу здійснюється опертаром ГРМ протягом двох робочих днів у місті та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності), відшкодування оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання. Оскільки позивачем не було усунуте порушення Правил безпеки систем газопостачання витоку газу (шляхом заміни непрацюючого кран вводу), газопостачання до помешкання позивача не було відновлено. Газопроводи та споруди на них є об`єктами підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки є певною гарантією надійності функціонування системи газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення. Невідновлення газопостачання до приміщення квартири позивача відбулося з його вини. Щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідач вказує, що між сторонами виникли договірні відносини на підставі договору розподілу природного газу. З поданої заяви не вбачається доказів на підтвердження завданої позивачу моральної шкоди.

07.08.2021 року позивачем було подано відповідь на відзив. Позивач вказує, що відповідачем було нібито виявлено виток газу, проте не встановлено яким чином виявлено виток газу, які заходи було необхідно вжити для усунення вказаних порушень. Крім того, демонтовані були кран ввод та лічильник, проте невідомо в якому з цих предметів було виявлено витік газу. при тому що сам лічильник направлено на метрологічну повірку.

14.06.2021 року представником відповідача надано до суду пояснення у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснив, що у них у будинку стався виток газу, відключили весь під`їзд та ходили перевіряли всі квартири. Проте його працівники газової служби 14.02.2020 року ввели його в оману та повідомили, що лічильник знімають на повірку, тому від без застережень підписав акт. Потім йому повідомили, що лічильник не пройшов перевірку, він купив інший та тривалий час звертався до відповідача з приводу відновлення газопостачання. Через відключення газу має незручності у побуті, змушений готувати їжу на електричний плиті, залишився без гарячої води. На його утриманні перебуває мати, яка потребує стороннього догляду. При цьому позивач неодноразово звертався до відповідача, змушений був витрачати час, звертатися з письмовими запитами для поновлення газопостачання.

Представник відповідача у судове засідання 07.06.2022 року не з`явився, в черговий раз подав заяву про відкладенням розгляду справи у зв`язку з запровадженим воєнним станом в Україні. Проте суд прийшов до висновку, що вказані відповідачем причини є не поважними та відкладення розгляду справи призведе до надмірного тривалого розгляду цивільної справи. Запровадження воєнного стану на території України дійсно створює певні перешкоди для участі у судовому засіданні, проте представник відповідача мав можливість примати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції або іншим шляхом забезпечити участь представника відповідача у судовому засіданні. Крім того, відповідачем надано відзив на позовну заяву, представник відповідача вже надавав у судовому засіданні свої пояснення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази. суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 до АТ «Запоріжгаз» надійшло повідомлення про запах газу на вулиці. З метою усунення витоку газу було припинення газопостачання.

При перевірці газового обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено виток газу та було припинено газопостачання шляхом демонтажу лічильника газу марки БСГ Гросс G-2,5, заводський номер з демонтажем крану вводу та встановлення інвентарної заглушки №55317397. Працівниками АТ «Запоріжгаз» було складено акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 14.02.2020 року.

У матеріалах справи міститься дві копії вказаного акту від 14.02.2020 року. перша копія надана позивачем (а. с. 39), яка не містить позначки у відповідному переліку причин припинення (обмеження) розподілу природного газу, та копія акту надана відповідачем ( а.с. 69), яка містить відповідну відмітку наявність витоку газу.

Представником позивача було подано заяву про визнання копії акту поданої відповідачем недостовірним доказом, посилаючись на те, що акти містять розбіжності: відсутність позначки щодо причин припинення газопостачання, наявність цифри 1 у верхній частині акту, змішення розташування реквізитів « АДРЕСА_1 », а також зазначення номеру телефону позивача на копії відповідача. На думку представника позивача вказані відмінності свідчать про спробу відповідача дублювати зміст акту, який було надано на підпис позивачу.

Проте суд не погоджується з такими висновками, оскільки є очевидним, що 14.02.2020 року вказаний акт було складено у двох примірниках (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем), які були підписані як працівниками відповідача, так позивачем, та вказані примірника дійсно містять деякі розбіжності, проте немає підстав вважати, що копія акта від 14.02.2020 року, надана відповідачем є підробленою.

Щодо довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2-0520-20 від 28.02.2020 року, суд вважає вказаний доказ неналежним, оскільки не проходження метрологічної повірки лічильника газу марки БСГ Гросс G-2,5, заводський номер не стосується предмету позову. Крім того, факт зняття лічильника 14.02.2020 року для метрологічної повірки визнається сторонами та не потребує доказування.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами споживачами природного газу регулюються «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року та Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року.

Відповідно до п. 1, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, при припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Згідно п.6 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Відповідно до п.3.3 Правил безпеки систем газопостачання, 3.3. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно до п.5.7 Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні аослуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.

Судом встановлено, що 12.04.2020 року було припинено газопостачання у квартиру позивача шляхом опломбування крану вводу у зв`язку з виявленням витоку газу з метою усунення аварійної ситуації. Крім того, одночасно працівниками відповідача було демонтовано лічильник газу з метою проведення метрологічної повірки. При цьому демонтаж лічильника газу позивача жодним чином не був пов`язаний з ліквідацією аварійної ситуації витоку газу.

При складанні акту від 14.02.2020 року правниками відповідача було допущено суттєві порушення, оскільки примірник позивача не містить відмітки про причину припинення газопостачання. При цьому одночасний демонтаж лічильника та крану вводу призвело до нерозуміння споживачем вчинених дій. Також, акт від 14.02.2020 не містить жодної інформації про встановлені порушення правил безпеки системи газопостачання, приписів щодо необхідності усунути встановлені порушення. За відсутності вказаної інформації, на думку суду, є необґрунтованими вимоги відповідача щодо усунення порушень.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач 05.03.2020 року, 27.08.2020 року, 02.10.2020 року звертався з письмовими заявами до відповідачами з метою відновлення газопостачання, при цьому відповіді уповноваженої особи відповідача від 31.03.2020 року, 01.0.2020 року та 29.10.2020 року також не містять жодної інформації про встановлені порушення правил безпеки системи газопостачання, які позивач має усунути для поновлення газопостачання. Лише у відзиві на позовну заяву вказано, відновлення газопостачання можливе лише після усунення порушення ПБСГ, а саме ліквідації витоку газу шляхом заміни непрацюючого кран вводу.

На думку суду, допущені порушення при складанні акту від 14.02.2020 року, надання неповної інформації позивачу, призвело до досить тривалого припинення газопостачання до квартири позивача, незважаючи на його постійні звернення до відповідача.

Проте обраний спосіб захисту позивачем шляхом зобов`язання відповідача відновити розподіл природного газу є неналежним способом захисту, оскільки відновлення газопостачання преш за все потребує виконання вимог щодо забезпечення Правил безпеки системи газопостачання, тому навіть при встановленні порушень при складанні акту від 14.02.2020 року, вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди, то позивачем не обґрунтовано спричинення матеріальної шкоди у вказаному розмірі, а також наданими позивачем доказами не встановлено спричинення такої шкоди.

Також, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 27130, 00 грн. Розмір моральної шкоди позивачем визначено із розрахунку прожиткового мінімуму за кожний місяць відсутності постачання природного газу.

Позивач вказує, що протиправними діями відповідача у нього відбули суттєві зміни життєвого устрою. Позивач змушений вишукувати способи готування гарячої їжі за відсутності газопостачання, а також позбавлений можливості користуватися гарячим водопостачання, оскільки користування газовою колонкою є не можливим. На його утриманні перебуває мати, яка має похилий вік та потребує постійного догляду, що створює додаткові проблеми для організації побуту. Також моральні страждання позивачу спричинили безвідповідальні дії відповідача, який ігнорував неодноразові звернення відповідача щодо відновлення газопостачання.

На думку суду , відсутність газопостачання у квартирі позивача досить тривалий час, більше двох років, є суттєвим порушенням та обмеженням його побутових потреб, та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що позивач є споживачем природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Судом встановлено, що позивач приєднався до вказаного Типового договору, шляхом споживання природного газу та сплачує рахунки за спожитий природний газ.

Положеннями частини 4 статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, що містяться в пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами та доповненнями, судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Таким чином, предметом доказування для позивача у цій справі,є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань.

Враховуючи, що судом було встановлено порушення при складанні акту від 14.02.2020 року, позивачу було завдано моральної шкоди протиправними діями відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково, у розмірі 5000,00 грн, оскільки саме такий відшкодування на думку суду відповідає понесеним моральним стражданням позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 30, 81, 263 - 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» при припиненні розподілу природного газу ОСОБА_1 шляхом демонтажу крану вводу та встановлення інвентарної заглушки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Проголошення повного тексту рішення 17.06.2022 року о 14 год. 30 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», 6, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7.

Суддя: Філіпова І. М.