Справа № 214/1059/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі -Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за номером 11845, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит - Капітал» на суму 16 088, 80 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив наступне. 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 11845 про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 003-26018-210511 від 21.05.2011 року в розмірі 16088,80 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 11845. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 03.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 67743385 із примусового виконання виконавчого напису № 11845 від 28.05.2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 03.12.2021 року з нього, ОСОБА_1 , стягнуто основну винагороду у сумі 1608,88 грн. із примусового виконання виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 03.12.2021 року для нього, ОСОБА_1 , визначено розмір мінімальних витрат в сумі 400,00 грн. із примусового виконання виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 03.12.2021 року з нього, ОСОБА_1 , звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої вирішено здійснювати відрахування із його доходів, на користь стягувача у розмірі 20% до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням № 67743385 у розмірі 18 097, 68 грн. (з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій). Загальна сума, яка підлягає стягненню із нього за виконавчим провадженням № 67743385 складає 18 097, 68 грн. Про існування вказаного виконавчого напису, і взагалі, про існування відкритого виконавчого провадження, він дізнався перевіривши через реєстр виконавчих проваджень відомості про себе. Вказаний вище виконавчий напис він не отримував ані в паперовому вигляді, ані на електронних носіях. Тому не може надати вказаний документ суду, оскільки він у нього відсутній. На його думку, цей виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення заборгованість не була безспірною, письмову вимогу про усунення порушень від відповідача він не отримував. Вважає, що приватним нотаріусом порушено вимоги законодавства при вчиненні виконавчого напису. Відповідно до кредитного договору, ним були отриманні кошти в значно меншій сумі, ніж сума, яка зазначена нотаріусом. Звертає увагу, що серед наявних документів жоден не містить будь-якого розрахунку суми заборгованості. Тому, він категорично заперечує проти стягнення з нього заборгованості у розмірі 16088, 80 грн. Якщо припустити, що зазначена сума містить нарахування та стягнення комісії чи відсотків за обслуговування кредиту в додаток до основної суми боргу, то у відповідача відсутні правові підстави на стягнення зазначених сум. Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.12.2018 р. по справі № 695/3474/17. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Цивільний кодекс України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Проте такого виду зобов`язання як комісія - кодексом не передбачено. Ст. 625 ЦК України передбачає що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний суд 20 лютого 2019 року по справі № 666/4957/15-ц визнав банківську комісію «ПРИВАТБАНКУ» за кредит незаконною і зазначив, що банки не можуть зобов`язати клієнтів її сплачувати. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, така дія, як надання фінансового інструменту, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Таким чином, вимоги щодо стягнення з нього 16088, 80 грн. є вимогою незаконною, та такою, що не може бути стягнута. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У відповідності до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року, а також згідно п.п. 284 та 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.ст. 87, ЗУ «Про нотаріат», заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Без наявності таких документів заборгованість не може вважатися безспірною, а виконавчий напис нотаріуса здійснюватися не повинен. Вказана позиція була висловлена в рішенні Апеляційного суду міста Києва у справі № 22-620 від 19.02.2015 року, згідно якого суд прийшов до висновку, що виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, на підставі того, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Він, як боржник, не отримував письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, направлення якої передбачено законодавством для вчинення виконавчого напису. Припускає, що виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно, дає підстави для безспірного її стягнення, адже згідно із ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Заборгованість не є безспірною, оскільки він не визнаю її розмір. Він не отримував ніяких вимог від відповідача. Отже, вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 28.05.2021 року за реєстровим номером 11845 підлягає скасуванню в судовому порядку, із зазначених підстав, викладених вище.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: постанова про відкриття провадження (а.с. 9), постанова про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.10), постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.11), постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію , стипендію та інші доходи боржника (а.с.12), інформація про виконавче провадження (а.с. 13-14), договір (а.с.36-38), виконавчий напис (а.с.43), заява про примусове виконання рішення (а.с.44).

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: постанову про відкриття провадження (а.с. 9), постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.10), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.11), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12), інформацію про виконавче провадження (а.с. 13-14), виконавчий напис (а.с.43), заяву про примусове виконання рішення (а.с.44), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає належним доказом: договір (а.с.36-38), так як цей доказ містить інформацію, що стосується предмету доказування, а саме кредитно-договірних зобов`язань, в межах яких вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Суд, відповідно до с.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» 21 травня 2011 року укладено договір № 003-26-18-210511 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в національній валюті України «гривня». Відповідно до п. 1.3 договору банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 8 000 грн., ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до п. 1.5 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Даний договір нотаріально посвідчений не був. Вказані обставини встановлені договором (а.с. 36-38).

Позивач письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором №№ 003-26-18-210511 від 21 травня 2011 року, не отримував, що встановлено поясненнями позивача, викладеними у змісті позову.

28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №11845, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 003-26-18-210511 від 21.05.2011 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2226/К від 15.04.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», як стягувач. Строк платежу за кредитним договором № 003-26-18-210511 від 21.05.2011 року настав. Стягнення проводиться за період з 15.04.2020 рок по 07.04.2021 року. Сума заборгованості становить 14889,03 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10553,95 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4335,08 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 16088 грн. 80 коп. Вказані обставини встановлені виконавчим написом (а.с. 43).

03.12.2021 року, за заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. відкрито виконавче провадження № 67743385 із примусового виконання виконавчого напису № 11845, виданого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (а.с. 9, 44).

03.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду у сумі 1608,88 грн. із примусового виконання виконавчого напису № 11845 від 28.05.2021 року (а.с. 10).

03.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О., для боржника ОСОБА_1 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 400,00 грн. із примусового виконання виконавчого напису № 11845 від 28.05.2021 року (а.с. 11).

03.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О., звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої вирішено здійснювати відрахування із моїх доходів, на користь стягувача у розмірі 20% до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням № 67743385 у розмірі 16 008,70 грн. (а.с. 11).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України, Законами України «Про нотаріат».

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», п.п.1.1, 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 2075 від 11.11.99, № 693 від 24.04.2000, № 1602 від 29.11.2001, № 662 від 26.11.2014).

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вказані приписи кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2. п. 1, 3.1. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню Перелік документів, в редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку документів, редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п. 5 «Викладення виконавчого напису» глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів с.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так саме має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Судовим розглядом встановлено, що 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №11845, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 003-26-18-210511 від 21.05.2011 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2226/К від 15.04.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», як стягувач. Загальна сума заборгованості складає 16 008,80 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2020 року по 07.04.2021 року.

Разом з цим, відповідач не міг надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченої угоди, з огляду на те, що кредитний договір № 003-26-18-210511 від 21.05.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», не був нотаріально посвідчений. Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не дотримано вимог п. 2 Переліку документів, на які вона посилається у виконавчому написі №11845. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».

Судом встановлено, що позивач письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором № 003-26-18-210511 від 21 травня 2011 року, не отримував.

Окрім того, при вчиненні виконавчого напису, ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, за яким було вчинено виконавчий напис.

В судовому засіданні також не здобуто доказів, які б підтверджували заборгованість боржника, тобто позивача.

Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності, відповідач не скористався.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, без дотримання порядку врегулювання питання погашення заборгованості до стягнення та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком, у зв`язку з чим цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 15, 16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого права.

Також суд враховує, що задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн. 20 коп., тобто 1488 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 158, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за номером 11845, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит - Капітал» на загальну суму 16 088, 80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит - Капітал» (м. Львів, вул. Смаль- Стоцького, буд.1/корп. 28) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1488 грн. 60 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов