Справа № 438/1571/21
Провадження № 2/438/99/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Слиша А.Т.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Леся Петрівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт його проживання з мачухою, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання позивача у зв`язку з цим спадкоємцем четвертої черги; взнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати та кухні жилою площею 21,6 кв.м, загальною площею 41,2 кв.м та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті мачухи, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У обґрунтування позову посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності батькові позивача - ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина. До спадкового майна входила частина квартири АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_4 заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст.529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року були позивач, дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , внук ОСОБА_5 , який відмовився від своєї частки на користь позивача, внучка ОСОБА_6 . Позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 вересня 2021 року на 1/4 частину вищевказаної квартири. На 1/8 частину квартири свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_6 ще не видано. ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла, так як проживала в цій квартирі на час смерті і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири не отримала. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на частину вищевказаної квартири, її частка на дату смерті становила 5/8 частин квартири, та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок НОМЕР_1 на суму 1298,85 грн.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, позивачем не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем. ОСОБА_3 фактично є мачухою позивача. Родичів у неї не було, спадкоємців немає, а після смерті батька позивач опікувався нею, періодично допомагав їй по господарству. З 2008 року стан її здоров`я значно погіршився, вона потребувала постійного стороннього догляду і позивач перейшов жити разом з нею в квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. Позивач похоронив її за власні кошти.

Встановлення факту проживання позивача з мачухою ОСОБА_3 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання позивача у зв`язку з цим спадкоємцем четвертої черги має для позивача суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав на частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 28 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 19 листопада 2021 року.

17 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, з якого вбачається, що Східницька селищна рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1 . Квартира АДРЕСА_1 дійсно належала батькові позивача та його дружині ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 позивач опікувався ОСОБА_3 , допомагав їй по господарству. з 2008 року стан її здоров`я значно погіршився, вона потребувала постійного стороннього догляду і з того часу позивач проживав разом з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 . Справу просять розглянути без участі представника Східницької селищної ради.

Ухвалою підготовчого засідання від 19 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Лесі Петрівни належно засвідчену копію спадкової справи №44/2015, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Підбуж Дрогобицького району Львівської області.

Копія вказаної спадкової справи №44/2015 надійшла до суду 09 грудня 2021 року.

Ухвалою від 11 січня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року витребувано у Бориславської державної нотаріальної контори належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копія вказаної спадкової справи №152/1998 надійшла до суду 15 березня 2022 року.

У судове засідання 31 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 не прибув, подав клопотання від 31.05.2022, в якому просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом селищного голови Піляка І., у якому Східницька селищна рада повідомляє, що проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, просить справу розглядати без участі представника селищної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Леся Петрівна в судове засідання не прибула, надіслала клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 вважає підставними та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 , про що 06 грудня 1997 року Східницькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 34, свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 06 грудня 1997 року.

Згідно Довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка від 06.05.2009 імена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є однаковими іменами (чоловіче ім`я ОСОБА_8 є одним із розмовних варіантів імені ОСОБА_7 ).

Після смерті батька, ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є смт Східниця Дрогобицького району Львівської області.

До спадкового майна входила частина квартири АДРЕСА_1 . Квартира складається з однієї кімнати та кухні жилою площею 21,6 кв.м. загальною площею 41,2 кв.м.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 04 липня 1994 року, виданого виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 04 липня 1994 року № 1964, зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та записаного у реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 1964.

Батько позивача, ОСОБА_4 , заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст.529, 548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року були його син - позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 , внук ОСОБА_5 , який відмовився від своєї частки на користь позивача, внучка ОСОБА_6 . Спадщину позивач прийняв, відтак Бориславською державною нотаріальною конторою позивачу ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 вересня 2021 року на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , спадкова справа № 152/1998, реєстр № 158, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2021 року № 273435004, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майне 103, номер запису про право власності 43805180.

На 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю -третій особі ОСОБА_2 не видано.

Батько позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 30 серпня 1982 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 30 серпня 1982 року, виданим Східницькою селищною Радою Львівської області, актовий запис за № 15.

ОСОБА_3 була спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.ст 529, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла, так як проживала в цій квартирі на час смерті і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину вказаної квартири після смерті ОСОБА_4 не отримала, що стверджується копіями спадкової справи №152/1998, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконавчим комітетом Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис № 81, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після її смерті відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 , її частка на дату смерті становила 5/8 частин квартири, та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок НОМЕР_1 на суму 1298,85 грн.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, так як подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П., Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09 квітня 2015 року № 40114875, номер у Спадковому реєстрі 57329835, номер у нотаріуса 44/2015.

Однак, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П. листом від 17 червня 2021 року № 73/02-4 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду.

Таким чином, позивач не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті ОСОБА_3 та має намір оформити спадкові права як єдиний спадкоємець четвертої черги, оскільки, як зазначив заявник, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Однак без встановлення вказаного факту в судовому порядку заявник не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали і спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати такі інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільні побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Верховний Суд зауважив, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Верховний Суд нагадав, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Крім того, відповідно до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № рп/99 та роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та проживають із спадкодавцем не менш як п`ять років.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є дружиною батька позивача. Близьких родичів у неї не було, спадкоємців немає. Після смерті ОСОБА_4 (батька позивача) позивач ОСОБА_1 опікувався ОСОБА_3 , періодично допомагав їй по господарству. З 2008 року стан її здоров`я значно погіршився і позивач перейшов жити разом з нею в квартиру АДРЕСА_1 , доглядав її, оплачував комунальні послуги, купляв продукти харчування та необхідні ліки, підтримував квартиру в належному стані, проводив поточний ремонт квартири. Влітку 2014 року стан здоров`я ОСОБА_3 різко погіршився, вона не розуміла значення своїх дій, тікала з квартири, не пам`ятала свого місця проживання, позивачу доводилося залишати роботу і йти на пошуки ОСОБА_3 . У червні 2014 року позивач влаштував ОСОБА_3 в Підбузький геріатричний пансіонат під нагляд фахівців, відвідував її в пансіонаті, привозив продукти та ліки. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла під час перебування у вказаному пансіонаті. ОСОБА_1 похоронив її за власні кошти.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, копіями довідок Східницької селищної ради №2562 від 13.10.14, №34 від 13.10.2014, копією акту обстеження житлово-побутових умов від 02.07.2021, копією довіреністю, яку ОСОБА_3 видала позивачеві на представлення її інтересів в усіх установах.

Крім цього, вищенаведені обставини щодо проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджуються також показами позивача, допитаного як свідка, а також допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які проживають у смт Східниці та ствердили, що більше 5 років позивач ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , доглядав її, оскільки тривалий час вона хворіла та потребувала догляду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18: відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Надані позивачем докази, відповідно до вимог ст. 76-80 ЦПК України, є допустимими, достовірним та достатніми. Будь-які інші докази, що спростовують доводи позивача, відповідачем та третіми особами не подано.

Беручи до уваги встановлені обставини у справі, досліджені в сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає зазначений юридичний факт підтвердженим та встановленим, таким, що породжує юридичні наслідки. Також оскільки відповідач у даній справі не заперечив проти позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1816 грн. Враховуючи відповідне клопотання позивача суд не вирішує питання щодо стягнення в його користь оплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати та кухні жилою площею 21,6 кв.м, загальною площею 41,2 кв.м, та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Східницька селищна рада Дрогобицького району Львівської області, місцезнаходження: 82391, смт Східниця Дрогобицького району Львівської області, вул.Золота Баня, 3, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш