ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2658/18

Головуючий у першій інстанції - Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/44/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Шарапової О.Л., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 16.04.2021, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), в якому, збільшивши 12.10.2020 розмір позовних вимог, просив стягти 7086870 грн 00 коп. у відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , над розміром забезпечених іпотекою вимог. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що:

- 31.10.2016 ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі за текстом - АКІБ «УкрСиббанк») укладено договір про надання кредиту № 0, до якого 01.11.2016 ними укладено додаткову угоду № 0-1 про зміну умов забезпечення виконання зобов`язання, а також іпотечний договір № 30006Z174, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» належне йому вищевказане приміщення на забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором № 0 віл 31.10.2016;

- 11.06.2010, 12.07.2010 і 08.09.2011 ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» уклали додаткові угоди до кредитного договору щодо зміни графіку погашення кредиту, розміру відсотків за користування кредитом, схеми погашення кредиту та кінцевого терміну його погашення;

- у зв`язку зі зміною схеми погашення кредиту та кінцевого строку його повернення 08.09.2011 позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору;

- 21.09.2015 АКІБ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу № 27, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором з усіма додатковими угодами до нього;

- 22.09.2015 АКІБ «УкрСиббанк» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за згаданим вище іпотечним договором;

- 18.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. як державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності на вищезазначений предмет іпотеки, що належав позивачеві, за відповідачем; вартість цього предмета на момент набуття відповідачем права власності на нього становила 7927600 грн 00 коп., а розмір заборгованості позивача за договором про надання кредиту № 0 від 31.10.2006 становив 3132120 грн 29 коп. Тож виходячи з припису ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відповідач має відшкодувати позивачеві 90% вартості предмета іпотеки.

Справа розглядалася неодноразово.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 стягнуто 3954749 грн 71 коп. у відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що згідно з належними й допустимими доказами, а саме звіту від 20.12.2017 про оцінку предмета іпотеки (будівлі магазину по АДРЕСА_1 ) станом на момент переходу права власності на нього до відповідача (18.04.2016) та розміру кредитної заборгованості ОСОБА_1 - 3132120 грн 29 коп. позов підлягає задоволенню на суму 3954749 грн 71 коп.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021:

- провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на рішення місцевого суду у цій справі закрито;

- апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення місцевого суду скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на користь останнього з відповідача 3954749 грн 71 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь держави: з ОСОБА_1 - 4645 грн 42 коп. несплаченого судового збору за розгляд справи у суді І інстанції і 15765 грн коп. - за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - 5864 грн 58 коп. судового збору за розгляд справи у суді І інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована таким:

- провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення суду І інстанції у цій справі підлягає закриттю, оскільки після відкриття апеляційного провадження у справі суду стало відомо, що цю скаргу підписано факсимільним відтворенням підпису директора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ОСОБА_5, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 356 ЦПК України;

- щодо прав та обов`язків сторін про суті спору апеляційний суд дійшов такого ж висновку, як і місцевий, але рішення місцевого суду скасував, так як ця справа всупереч ч. 4 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України ним розглянута у порядку спрощеного, а не в порядку загального позовного провадження, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

В апеляційній скарзі, поданій після перегляду рішення суду І інстанції апеляційним судом, строк на подання якої поновлено, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить скасувати рішення суду І інстанції й постанову суду апеляційної інстанції від 09.11.2021 та ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- судом проігноровано аргументи представника відповідача про неможливість задоволення позову на підставі звіту про оцінку майна від 20.12.2017, виготовленого на замовлення позивача, оскільки оцінювачем при складанні звіту не дотримані вимоги, передбачені ч. ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України. Так, протягом строку дії цього звіту ОСОБА_1 не звертався з позовом про відшкодування перевищення 90% вартості предмету іпотеки над розміром забезпечених нею вимог; звіт складений з порушенням вимог Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 та Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442; у звіті відсутня інформація про огляд оцінювачем об`єкта оцінки, який на дату проведення оцінки належав відповідачеві, а не ОСОБА_1 , а непроведення такого огляду є підставою для визнання протиправною оцінки майна; у звіті для порівняння взяті об`єкти у значно кращому стані і зі значно кращим розташуванням, ніж об`єкт оцінки; у висновку відсутні аналоги нижчої цінової категорії; висновки звіту ґрунтуються на невідповідності дійсним обставинам справи, на припущеннях суб`єкта оціночної діяльності про ряд якісних характеристик об`єкта нерухомості, що підлягав оцінці, а тому в силу ст. 77 ЦПК України він не може бути належним доказом вартості, за якою іпотекодержатель набув предмет іпотеки у власність, визначеної на момент його набуття;

- суд І інстанції необґрунтовано прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 без сплати судового збору;

- не надано оцінки клопотанню відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 751/5887/19 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В., ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння;

- судом порушені правила підсудності, передбачені ч. 2 ст. 27 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду позивачем неправильно визначено правову природу спірних правовідносин із застосуванням правил виключної підсудності. Так, предметом спору є наявність заборгованості, яка виникла з дій відповідача, а тому згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України справа повинна розглядатись або у Шевченківському районному суді м. Києва, або у Деснянському районному суді м. Чернігова;

- суд не вирішив питання розподілу судових витрат.

У судовому засіданні позивач і його представник - адвокат Підгорний К.Є. просили відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

31.10.2006 ОСОБА_1 (позичальник) та АКІБ «УкрСиббанк» (банк) укладено договір про надання кредиту № 0, за умовами якого банк надав позичальнику, а позичальник прийняв і зобов`язався повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 280000 доларів 00 центів США, та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, зокрема в строки, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 30.10.2017 (копія договору - арк. 27-35 т. 3). Також сторони договору узгодили графік зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід`ємною частиною договору про надання кредиту № 0 від 31.10.2006 (його копія на арк. 36-39 т. 3).

01.11.2006 ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір № 30006Z74 на забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту № 0 від 31.10.2006 та додаткової угоди до нього № 0-1 від 01.11.2006. Сторони в цьому договорі обумовили, що вартість його предмета - приміщення магазину загальною площею 686,5 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , становить 2058570 грн 00 коп. (копія договору - арк. 22-26 т. 3).

01.11.2006 ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» підписано договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 30006Z74 щодо строку користування кредитом, який визначено до 30.10.2021 (копія договору - арк. 40-41 т. 3).

11.06.2010, 12.07.2010 і 08.09.2011 ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено додаткові угоди до кредитного договору щодо змін графіка погашення кредиту, розміру відсотків за користування кредитом, схеми погашення кредиту й кінцевого терміну його погашення. У зв`язку зі зміною схеми погашення кредиту та кінцевого строку його повернення 08.09.2011 сторонами укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору (копії договорів - арк. 52, 62-63 т. 3).

21.09.2015 між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 27, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.10.2006 № 0 з усіма додатковими угодами до нього (копія договору - арк. 64-70 т. 3).

22.09.2015 між АКІБ «УкрСиббанк» (клієнт) і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (фактор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21.09.2015. У пункті 4.1 цього договору вказано, що перелік договорів забезпечення, укладених АТ «УкрСиббанк» (після зміни назви - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та боржниками складається за формою, що вказана в додатку № 1 до цього договору, та оформлюється реєстром, який є невід`ємною частиною договору (арк. 42-44 т. 3).

На виконання договору факторингу № 27 від 21.09.2015 клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором, права вимоги за предметами застави, в тому числі й за договором з ОСОБА_1 (арк. 45-52, 80 т. 3).

Згідно з копією платіжного доручення № 2635 від 22.09.2015, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» сплатило АТ «УкрСиббанк» 337758 грн 20 коп. за відступлення права вимоги (арк. 81 т. 3), а згідно з копією платіжного доручення № 3418 від 18.12.2015 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сплатило АТ «УкрСиббанк» 337758 грн 20 коп. за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 27 від 21.09.2015 (арк. 82 т. 3).

16.02.2016 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення. В цій вимозі товариство зазначає, що:

- воно є кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 31.10.2006, укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк», на підставі договору факторингу № 27 від 21.09.2015, укладеного АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а також іпотекодержателем належного ОСОБА_1 приміщення магазину, загальною площею 686,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотечного договору № 30006Z174, укладеного 01.11.2006 АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (до якого внесено зміни), яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором між ними ж № 0 від 31.10.2006;

- ОСОБА_1 неналежно виконує умови зазначеного вище кредитного договору, що призвело до наявності в нього заборгованості у розмірі 3132120 грн 29 коп. (копія вимоги - арк. 4 т. 1, 61-62, 63 т. 2).

18.04.2016 приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежиле приміщення - приміщення магазину, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (арк. 5 т. 1).

Наведені обставини останнім не оспорюються.

Позивачем надано звіт про оцінку суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Експертна фірма «Експерт-плюс» (далі за текстом - ПП «Експертна фірма «Експерт-плюс») нежилого приміщення - приміщення магазину загальною площею 686,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цей звіт виготовлено на замовлення ОСОБА_1 20.12.2017; відповідно до нього станом на 18.04.2016 ринкова вартість без ПДВ об`єкта оцінки становила 7874300 грн 00 коп. (копія звіту - арк. 6-58 т. 1).

Згідно з рецензією на вищеописаний звіт, що надана оцінювачем ТОВ «Меркурій Партнерс» ОСОБА_4 :

- суб`єкт оціночної діяльності та оцінювач мали право здійснювати оцінку зазначеного у звіті об`єкта оцінки з метою, визначеною у звіті, станом на дату оцінки;

- зазначена у звіті база оцінки відповідає ринковій (п. 6);

- обмеження щодо застосування результатів оцінки не наведено (п. 8);

- наведено перелік нормативно-правових актів, згідно з якими проводилась оцінка майна (п. 9);

- наведено аналіз існуючого та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки (п. 11);

- наявні розрахунки вартості об`єкта оцінки (п. 12) і наведено припущення, які враховувались при розрахунку його вартості (п. 13);

- оцінювачем використано порівняльний методичний підхід, але результат визначено за розрахунками порівняльного підходу. В межах порівняльного підходу оцінювачем застосовано метод попарного зіставлення (порівняння) продажу подібних об`єктів оцінки, використовуючи різноманітні поправки (п. 7);

- не наведено наявність та достатність аналізу зовнішніх факторів та ринку подібного майна (п. 10);

- висновок про вартість не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна (п. 14);

- вид вартості не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але зібраних вихідних даних та іншої інформації цілком достатньо для проведення його оцінки. Під час проведення оцінки методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, Національним стандартом № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, а також згідно з нормативними актами та роз`ясненнями Фонду державного майна України до них;

- звіт класифікується за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (копія рецензії - арк. 181-182 т. 2).

Відповідачем надано звіт про незалежну оцінку цього ж приміщення станом на ту ж дату - 18.04.2016, що виготовлений ТОВ «Бюро оцінок». Згідно з цим звітом, термін його складання - 14.06.2021, мета складання звіту - взяття об`єкта на бухгалтерський облік, вартість об`єкта - 2514160 грн 00 коп. В цьому звіті зазначено, що оцінювачем вивчено ринок, зібрано інформацію про угоди, що відбулися, та пропозиції щодо продажу, вибрано і перевірено дані про найбільш схожі об`єкти (за місцем розташування, фізичними і функціональними ознаками, умовами продажу тощо), зіставлено інформацію з оцінюваного та подібного майна; визначено величини поправок до вартості об`єкта оцінки на підставі відмінностей, що оцінюються, на підставі порівняння цін продажів у вигляді відсотків або коефіцієнтів, узгоджено поправки і визначено вартість оцінюваного об`єкта. Узгодження отриманих величин здійснено за величинами, які найчастіше зустрічаються, на основі визначення середньозваженої вартості, за вартістю об`єкта порівняння, що зазнала найменших коригувань, на основі вартості об`єктів порівняння, інформація про які є найбільш достовірною, із застосуванням інших оціночних процедур, що обґрунтовуються у звіті про оцінку майна. (копія звіту - арк. 192-202 т. 2).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Цей обов`язок виникає у випадку набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке передбачає передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Тобто такий обов`язок ґрунтується на договірному характері правовідносин сторін щодо передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателю. Тож зобов`язання відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя виникає в момент набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, вартість якого перевищує вартість забезпечених іпотекою вимог. Тому предметом доказування у цій справі є момент набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки та розмір перевищеної вартості забезпечених іпотекою вимог.

Звіт про оцінку суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Експертна фірма «Експерт-плюс» приміщення магазину загальною площею 686,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений на замовлення ОСОБА_1 20.12.2017, є належним, допустимим і достатнім доказом, який у ході розгляду справи не спростовано. Крім того, цей висновок виготовлено після більш повного, а отже й більш об`єктивного, дослідження обставин, що мають значення для визначення оцінки ринкової вартості будь-якого нерухомого об`єкта. Отож суди законно підставах на його підставі задовольнили позов. Так:

- у цьому звіті зазначено, що метою оцінки приміщення, про яке в ньому йдеться, є визначення його ринкової вартості станом на 18.04.2016 для вирішення судових спорів, що при проведенні дослідження оцінювач виходила з даних натурального огляду, фотографії, інвентаризаційної справи, заведеної на предмет оцінки, договору його купівлі-продажу, договору оренди земельної ділянки, генерального плану, місця розташування об`єкта, його конструктивно-планувального рішення, типів основних конструктивних його елементів, величини зносу, стану конструкцій, мереж та опорядження, що при виготовленні звіту оцінювачем використовувались «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» Стандарт СОУ ЖКГ 75.11-35077234. Натомість у наданому відповідачем звіті про незалежну оцінку цього ж приміщення на ту ж дату, що виготовлений ТОВ «Бюро оцінок 14.06.2021. зазначено, що він має силу тільки у тому випадку, якщо він, зокрема, використовується в цілях та за призначенням, зазначеним у договорі та висновках, тобто для взяття об`єкта оцінки на бухгалтерський облік. В той же час ринкова вартість приміщення і вартість цього ж приміщення для взяття на бухгалтерський облік є різними за своєю юридичною природою. Причому для вирішення справи вартість приміщення, про яке йдеться, для взяття на бухгалтерський облік не має значення;

- наданий позивачем звіт про оцінку приміщення складено в період, коли ним володів ОСОБА_1 , і через 1 рік і 8 місяців після переходу права власності на нього від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а наданий суду відповідачем звіт - більш ніж через 5 років і 1 місяць після переходу права власності на нього від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і в період, коли ОСОБА_1 ним не володів. Причому в справі нема даних про те, що за цей час стан приміщення не погіршився;

- з наданого ОСОБА_1 звіту вбачається, що при проведенні дослідження оцінювач виходила з натурального огляду об`єкта оцінки, фотографій, даних інвентаризаційної справи, договору купівлі-продажу, договору оренди земельної ділянки, генерального плану, що вона враховувала місце розташування об`єкта, його конструктивно-планувальне рішення, типи основних конструктивних елементів будівлі, величину зносу, стан конструкції, мереж та опорядження, а також користувалась «Правилами визначення фізичного зносу житлових будинків» Стандарт СОУ ЖКГ 75.11-35077234. А з наданого відповідачем звіту не вбачається, що ТОВ «Бюро оцінок» для його складання проводився огляд оцінюваного приміщення та перелічених вище документів.

Всі інші доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судом теж відкидаються. Так:

- посилання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на те, що ОСОБА_1 пред`явив позов після спливу строку чинності наданого ним суду звіту про оцінку предмета іпотеки суперечить відомостям цього звіту і відомостям реєстраційного штампу суду І інстанції на позовній заяві;

- у рецензії на звіт про оцінку суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Експертна фірма «Експерт-плюс» від 20.12.2017, що надана оцінювачем ТОВ «Меркурій Партнерс» ОСОБА_4 , констатується, що він не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має незначні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. Але саме які недоліки він містить і як вони вплинули на викладені у звіті висновки (у бік завищення чи заниження вартості предмета оцінки), у рецензії не зазначено. Тому висновок вказаної рецензії у цій частині не є підставою для задоволення апеляційної скарги;

- факт прийняття судом І інстанції до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 без сплати судового збору не є підставою для задоволення скарги в силу ст. 376 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік підстав та правових ситуацій, що є підставою для скасування судових рішень в апеляційному порядку;

- у справі нема доказів про те, що результат остаточного розгляду справи № 751/5887/19 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В., ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння спростовує висновки оскаржуваного рішення місцевого суду та висновки, викладені в ухвалі апеляційного суду у цій справі від 09.11.2021;

- порушення місцевим судом правил підсудності, передбачених ч. 2 ст. 27 ЦПК України, не є підставою для задоволення апеляційної скарги в силу ч. 2 ст. 378 ЦПК України;

- невирішення судом І інстанції питання про розподіл судових витрат на суть спору між сторонами ніяк не вплинуло.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 374, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову виготовлено 10.06.2022.

Головуючий: Судді: