П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ужгороді цивільну справу № 308/13243/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційними скаргами Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» і ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 2 листопада 2021 року, повний текст якого складено 2 листопада 2021 року, головуючий суддя Данко В.Й., -

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (зараз Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», АТ КБ «ПриватБанк») 03.12.2020 звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи таким.

26.06.2009 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг і на підставі підписаної цього дня заяви отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 39000,00 грн. Відповідач підписав 26.06.2009 також Довідку про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна Gold», в якій були визначені умови надання кредиту.

Сторони за правилами договору приєднання уклали кредитний договір, умови якого зафіксовані в Умовах і Правилах надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору і з якими відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві. З огляду на п.п. 3.2., 3.3. договору відповідач погодився з тим, що зміна кредитного ліміту відбувається за рішенням банку.

Відповідач отримав кредитні кошти, користувався картковим рахунком, що підтверджує наявність кредитних правовідносин між сторонами. Погашення заборгованості за кредитним договором позичальник повинен був здійснювати шляхом щомісячних платежів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Відповідно до п. 2.1.1.2.12. договору, з 01.03.2019 в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold».

Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав кредитні кошти, а відповідач свої порушив і спричинив виникнення боргу, який станом на 11.10.2020 склав 58572,12 грн, із яких заборгованість: за простроченим кредитом 41367,10 грн, за простроченими відсотками 17205,02 грн.

Посилаючись на ці обставини, на ст.ст. 509, 526, 610, 629, 1054 К України та на інші норми законодавства щодо зобов`язань позичальника та відповідальності за їх невиконання, на порядок виконання договірних зобов`язань та на передбачене договором і нормами ЦК України право банку вимагати повернення всього заборгованого, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26.06.2009 у розмірі 58572,12 грн і просив покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.11.2021 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.06.2009 без номера у розмірі 41367,10 грн, у задоволенні інших вимог позову відмовлено, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1484,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір між сторонами був укладений, кредитні кошти позичальником були отримані, однак, позивачем не були повною мірою виконані передбачені законом правила щодо погодження сторонами істотних умов договору, зокрема, щодо процентів, заборгованість за пред`явленими до стягнення процентами не була доведена, тому на користь банку можуть бути стягнуті лише фактично отримані від нього відповідачем кошти, а саме, доведена заборгованість за пред`явленою до стягнення сумою кредиту.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив рішення суду в частині відмови у стягненні процентів як незаконне та необґрунтоване. Доводи скарги зводяться до такого.

Відповідач у належній формі та встановленим порядком уклав із банком кредитний договір за правилами договору приєднання, договір складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг, Довідки про умови кредитування і Тарифів банку. Підписуючи вказані заяву та довідку відповідач підтвердив, що ознайомився з усіма істотними умовами договору, в тому числі, з відсотковою ставкою за користування кредитом із використання кредитної картки «Універсальна Gold» (2,5% на місяць), розміром щомісячних платежів, строком їх внесення, розміром комісії, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафами та комісійними.

Після укладення кредитного договору відповідач активував кредитну картку та користувався нею, що підтверджується банківською випискою, яка є первинним документом і належним та допустимим доказом, та іншими матеріалами справи. Користування відповідачем кредитним коштами також підтверджує факт укладення кредитного договору.

Умовами договору були передбачені можливість зміни Тарифів в односторонньому порядку банком, а також нарахування процентів за підвищеними ставками в разі прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань (п.п. 1.1.3.2.4., 1.1.6.1., 1.1.6.2., 2.1.1.12.7.1.1. та інші).

Відповідач своїми діями висловив згоду з формою договору та з його умовами, а сплачуючи банку кошти за цим договором визнав свої зобов`язання, тоді як суд не врахував наведені обставини, не встановив дійсні права та обов`язки сторін, що випливають з умов кредитного договору, не перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором та довідку про умови кредитування.

Позивач просить скасувати рішення суду в оскарженій частині та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду щодо стягнення боргу за сумою кредиту та оскаржив його в цій частині. В апеляційній скарзі зазначає, що про факт отримання кредиту свідчить лише заява позичальника від 26.06.2009, а встановлюючи розмір заборгованості за сумою кредиту, суд першої інстанції не дослідив належним чином її розрахунок, який позивачем здійснений неправильно.

Натомість відповідно до розрахунку відповідача загальна сума наданих йому коштів становить 525460,77 грн, а повернуто ним банку було 538444,04 грн, тому різниця на користь відповідача становить 12983,27 грн. З огляду на це, для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за сумою кредиту правових підстав не було.

Відповідач просить рішення суду скасувати, у позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо кредитних зобов`язань та у відповідній частині законодавством про захист прав споживачів у редакції, що була чинною на час їх виникнення. Враховуючи положення, зокрема, ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1, ст. 5 ч.ч. 1, 3 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10 ч. 1, ст. 12 ч. 3, ст. 13 ч. 1, ст. 263 ч.ч. 1, 5, ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України та беручи до уваги, що позов пред`являвся з підстав, які згідно з позицією позивача надавали йому право нарахувати та вимагати стягнення боргу за кредитом і процентами та обґрунтовувався відповідним чином, наявність у позивача відповідної правової підстави для нарахування зазначених платежів і для стягнення коштів, правильність застосування норм матеріального права підлягають перевірці судом під час розв`язання спору безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення або інші доводи.

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

26.06.2009 ОСОБА_1 заповнив у відділенні ЗАТ КБ «ПриватБанк» Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 64). У розділі Заяви «Банківські послуги»: щодо кредитної картки є відмітка в полі «Універсальна»; вказано: гривню (UAH) як валюту кредиту; кредитний ліміт у сумі 5000,00 грн; базову відсоткову ставку за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році;

В Заяві міститься текст такого змісту: «…Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку…. Я погоджуюся із тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір надання банківських послуг…. Не заперечую проти інформування мене про стан моєї платіжної картки за допомогою e-mail або sms. Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт. Пам`ятка клієнта оформлюється і є невід`ємною частиною договору лише у випадках оформлення і видачі платіжної картки за кредитною схемою.»

У графі «Клієнт. Дата» містяться запис «26.06.2009 р.» і рукописний підпис ОСОБА_1 ;

У розділі «Відмітки банку» вказано номер кредитної картки НОМЕР_1 , дату відкриття рахунку 26.06.2009, дату видачі картки 03.07.2009, що підтверджується підписами працівника банку ОСОБА_2 , керівника відділення банку ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

03.07.2009 ОСОБА_1 підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold» (а.с. 65), яка містить, зокрема, такі умови (в оригіналі російською):

тип кредитної лінії відновлювальна;

пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних) 30 днів;

базова процентна ставка за кредитом у гривнях 2,5% на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році);

розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості;

термін внесення щомісячних платежів до 25-го числа місяця, наступного за звітним;

пеня за несвоєчасне погашення заборгованості ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту;

пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 50,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50,00 грн і більше;

штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500,00 грн + 5% від суми позову із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;

визначені розміри комісій за зняття готівки в банкоматах та коштів з рахунку та інші комісії;

в Довідці міститься текст: «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна Gold» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений(а).».

До позовної заяви позивач додав Умови і Правила надання банківських послуг (Умови і Правила), час затвердження яких у документі не зазначений (в оригіналі російською) (а.с. 66-71), згідно з якими:

ці Умови і Правила визначають умови, на яких банк пропонує клієнтам платіжні картки та інші банківські послуги, зазначені в Заяві та в Пам`ятці клієнта, належним чином заповнена Заява підписується клієнтом і таким чином клієнт висловлює згоду, що Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають укладений договір надання банківських послуг (частина І розділ 1 «Вступ» п. 1.1., частина І розділ 2 «Терміни і поняття»);

мінімальний обов`язковий платіж (є обов`язковим для тримачів платіжних карт, які здійснюють операції за кредитною схемою) це розмір боргових зобов`язань тримача карти, які щомісячно належать до сплати тримачем протягом строку дії карти; даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості за кредитом; залежно від виду платіжної карти розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у Заяві та в Пам`ятці клієнта і виражений в процентному співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карт (частина І розділ 2 «Терміни і поняття»);

частина І розділ 2 «Умови обслуговування» містить такі положення:

для надання банківських послуг банк… видає клієнту карти, їх вид, строк дії визначений у Заяві та в Пам`ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладення договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» Заяви (п. 3.1.);

порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, нормами Міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, договором, Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку; Пам`ятка клієнта оформлюється і є невід`ємною частиною договору тільки у випадках оформлення і видачі платіжної карти за кредитною схемою (п. 3.5.);

у розділі 8 «Відповідальність сторін» частини І міститься пункт 8.6., за змістом якого при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн + 5% від суми позову;

пункт 9.12. у розділі «Інші умови» частини І має редакцію, за якою «договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк»;

частина ІІ «Правила користування платіжною картою»:

строк дії карти вказано на лицьовій стороні карти (місяць і рік); карта дійсна до останнього календарного дня вказаного строку (п. 3.1.1.);

строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картами зі встановленим Мінімальним обов`язковим платежем приведені в Пам`ятці клієнта, яка є невід`ємною частиною договору, платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом (п. 5.3.);

строк погашення за кредитом… за платіжними картами без встановленого Мінімального обов`язкового платежу провадиться наступним порядком: строк погашення процентів за кредитом щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (поле MONTH) (п. 5.4.);

черговість і розмір погашення боргових зобов`язань здійснюється в порядку, викладеному в Пам`ятці клієнта, яка є невід`ємною частиною договору (п. 5.6.1.).

До вказаного тексту Умов і Правил банк додав дані про актуалізацію окремих їх положень станом на 23.08.2006 стосовно порядку оформлення кредитних договорів та погашення кредитів особами, які мають вклади (депозити) в банку, запровадження нових кредитних послуг, формування кредитної історії тощо (а.с. 72-75).

Суду першої інстанції позивач також надав:

довідки АТ КБ «ПриватБанк» без дати їх складання, вихідної реєстрації та підпису уповноваженої на складання довідок особи (які не є належними в розумінні ст.ст. 77-80, 95 ЦПК України доказами щодо відповідних обставин) про те, що:

між банком і ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір без номера і без дати, за яким:

26.06.2009 була відкрита кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії «06/13»,

20.05.2013 кредитна картка № НОМЕР_2 з терміном дії «05/15»,

16.05.2013 кредитна картка № НОМЕР_3 з терміном дії «03/17»,

23.06.2015 кредитна картка № НОМЕР_4 з терміном дії «05/19» і

24.04.2019 кредитна картка № НОМЕР_5 з терміном дії «03/23» (а.с. 63);

за кредитним договором без дати і номера мали місце:

старт карткового рахунку 26.06.2009 (інформація НОМЕР_1 );

встановлення/зміна кредитного ліміту:

03.07.2009 5000,00 грн, 09.07.2010 5200,00 грн, 23.10.2010 6200,00 грн, 23.05.2011 7200,00 грн, 20.06.2011 9200,00 грн, 20.07.2011 11200,00 грн, 19.08.2011 і 20.08.2011 14200,00 грн, 05.10.2011 17200,00 грн, 16.09.2015 12040,00 грн, 05.10.2015 17000,00 грн, 19.11.2016 16239,74 грн, 27.11.2016 15901,20 грн, 15.12.2016 17000,00 грн, 24.01.2019 і 30.09.2019 39000,00 грн, 19.12.2019 0,00 (а.с. 62);

банківську виписку за договором без номера і дати з даними за період з 03.07.2009 по 01.03.2020, якою фактичний оборот коштів зафіксований:

за карткою № НОМЕР_1 з 03.07.2009 по 01.03.2020, при цьому, остання операція поповнення коштів за цією карткою (нарахування відсотків на залишок коштів за договором) була зафіксована 01.11.2018 у сумі 1,10 грн, після чого з картки здійснювалися тільки операції списання банком коштів (відсотків);

за карткою № НОМЕР_3 оборот розпочинається з 20.05.2013, за карткою № НОМЕР_2 оборот розпочинається з 30.05.2013;

за карткою № НОМЕР_4 оборот розпочинається з 10.07.2015;

за карткою № НОМЕР_5 оборот розпочинається з 29.04.2019 (а.с. 39-61).

Розрахунок заборгованості позивач склав за договором б/н від 26.06.2009, де визначив борг відповідача станом на 11.10.2020 у розмірі 58572,12 грн, із яких заборгованість: за простроченим тілом кредиту 41367,10 грн, за простроченими відсотками 17205,02 грн. При цьому, розрахунок заборгованості складається з трьох частин:

розрахунок станом на 31.05.2015 за період з 03.07.2009 по 31.05.2015, де борг за кредитом 17018,64 грн, за відсотками 539,93 грн, загальна заборгованість 17558,57 грн (а.с. 9-24);

розрахунок станом на 30.09.2019 за період з 01.06.2015 по 30.09.2019, де борг за тілом кредиту 41416,08 грн (за поточним тілом кредиту 39607,83 грн, за простроченим тілом кредиту 1808,25 грн); за нарахованими відсотками 2859,42 грн, загальна заборгованість 44275,50 грн; а також зафіксовано сплату на погашення заборгованості за поточним тілом кредиту 183669,21 грн, за простроченим тілом кредиту 10432,01 грн (разом 194101,22 грн), пені 900,00 грн (а.с. 25-36);

розрахунок станом на 11.10.2020 за період з 01.10.2019 по 11.10.2020, де борг за простроченим тілом кредиту 41367,10 грн; за простроченими відсотками 17205,02 грн, загальна заборгованість 58572,12 грн; а також зафіксовано сплату на погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту 128,98 грн, за простроченими відсотками 100,72 грн, при цьому кінцева заборгованість за тілом кредиту (41367,10 грн) була визначена таким чином:

до суми боргу за тілом кредиту, визначеного за попередній період (41416,08 грн) були додані витрати коштів за рахунок кредиту в періоді з 01.10.2019 по 11.10.2020 (80,00 грн), що дало суму боргу за тілом кредиту 41496,08 грн, від якої були відняті 128,98 грн, які зараховувалися в цьому періоді на погашення кредиту (а.с. 37-38).

У розрахунку заборгованості відображено нарахування процентів за кредитом у періоди:

з 03.07.2009 по 29.03.2013 за ставкою 30,0% річних;

з 01.04.2013 по 31.08.2014 за ставкою 27,6% річних;

з 01.09.2014 по 31.03.2015 за ставкою 32,4% річних;

з 01.04.2015 по 31.05.2015 за ставкою 42,0% річних;

з 01.06.2015 по 06.08.2015 за ставками 32,4%, 42,0%, річних, при цьому, вказані ставки застосовувалися в різні дні в межах одного й того ж місяця;

з 07.08.2015 по 30.09.2019 за ставкою 42,0% річних;

з 01.10.2019 по 29.02.2020 за ставкою 84,0% річних (процентна ставка на прострочений кредит).

Станом на 31.08.2014 (останній за часом день нарахування процентів у розмірі, що був узгоджений 03.07.2009 під час підписання Довідки про умови кредитування, та в меншому розмірі (30% річних і 27,6% річних)) визначені:

поточна заборгованість за сумою кредиту 15821,01 грн, що не перевищувало встановлений на цей час кредитний ліміт у 17200,00 грн;

прострочена заборгованість за кредитом 0,00 грн;

загальний залишок заборгованості:

за процентами 459,26 грн,

за пенею, комісією 0,00 грн.

Тобто, прострочена заборгованість за сумою кредиту та процентами не фіксувалася, пеня на таку не нараховувалася, у подальших місяцях поточна заборгованість за процентами сплачувалася позичальником, зокрема, у межах періоду з 01.09.2014 по 31.12.2014 відповідач сплатив на погашення заборгованості перед банком загалом 18806,11 грн, у числі яких погасив і заборгованість за процентами, яка станом на 31.08.2014 обчислювалася в сумі 459,26 грн і з якої за даними банківської виписки 424,27 грн були погашені того ж дня 31.08.2014.

За даними банківської виписки та розрахунку заборгованості останнє за часом внесення коштів шляхом поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування відповідачем особисто здійснено 27.07.2019 у сумі 3300,00 грн, останній за часом платіж на погашення заборгованості відповідач вніс 30.11.2019 у сумі 100,72 грн (автоматичне погашення заборгованості з іншої картки), після чого внесення ним платежів на користь банку не фіксувалося.

Інші дані щодо руху коштів та платіжної (кредитної) картки (карток) позивачем не надавалися.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів та інших юридичних фактів (ст. 11 ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч. 1 ЦК України). Користування чужими коштами зазвичай є платним, сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054, 1056-1 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору все заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов достроково) виконання порушеного зобов`язання; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки.

Поряд із цим, за змістом положень Конституції України, ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-ХІІ) щодо укладання договору про споживчий кредит:

держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону № 1023-ХІІ);

договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 626 ч. 1, ст. 627 ЦК України);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 628 ч. 1, ст. 634 ч. 1 ЦК України);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; проценти за кредитним договором, а також забезпечення зобов`язань за кредитними договором, зокрема, штрафом, пенею, які одночасно є видами цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язань, є істотними умовами кредитного договору, що випливають із його предмету, правової природи й суті відповідних правовідносин; недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню, за загальним правилом, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення; споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі (ст.ст. 546, 548, 549, 550, ст. 638 ч. 1, ст. 1054 ЦК України, ст. 11 ч. 4 абз. 2, 3 Закону № 1023-XII));

кредитний договір укладається в письмовій формі, його зміст може бути зафіксований як в одному, так і в кількох документах, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий позичальнику (споживачеві), покладається на кредитодавця (ст. 207 ч.ч. 1, 2, ст. 208 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 639 ч.ч. 1, 2, ст. 1054, ст. 1055 ч. 1 ЦК України, ст. 11 ч. 1, ч. 4 абз. 1 Закону № 1023-XII);

кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його судом недійсним не вимагається (ст. 215 ч. 2, ст. 218 ч. 1, ст. 1055 ч. 2 ЦК України).

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).

Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України).

Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Виходячи з сукупності наявних у справі доказів і матеріалів слід дійти висновку про укладення сторонами кредитного договору 26.06.2009, істотні умови кредитування за яким були в письмовій формі узгоджені Заявою від 26.06.2009 і Довідкою про умови кредитування від 03.07.2009, кредитний ліміт був установлений 03.07.2009 в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.

Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання, тоді як у Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування) поряд зі змістом Заяви визначаються індивідуальні умови кредитування конкретного позичальника, що можуть відрізнятися від загальних умов. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають суму кредиту, процентну ставку за кредитом, комісії, умови відповідальності за порушення зобов`язань тощо.

Таким чином, у справі є докази, що підтверджують узгодження сторонами умов кредитування лише станом на 26.06.2009-03.07.2009, саме на цих умовах відповідачу була встановлена базова процентна ставка 2,5% на місяць (30,0% річних), та установлений у гривні кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн, який у подальшому неодноразово змінювався банком, на що погодився позичальник, а також враховуючи видачу 03.07.2009 кредитної картки № НОМЕР_1 , строк дії якої та фактичного її використання відповідачем підтверджується даними банківської виписки, був первісно встановлений строк кредитування по червень 2013 року. Після спливу цього строку дія кредитного договору продовжувалася зважаючи на видачу у межах відповідних строків відповідачу та використання ним в обороті з розрахунками за договором інших кредитних карток, як це підтверджується даними банківської виписки.

Доказів узгодження в порядку, передбаченому Умовами і Правилами (шляхом оформлення Пам`ятки клієнта, Довідки про умови кредитування чи будь-якого іншого документа з індивідуальними умовами кредитування) інших умов кредитування, в тому числі, щодо умов користування коштами, плати за кредит (процентної ставки та порядку її нарахування), комісій, відповідальності за порушення зобов`язань, використання, видачі кредитної картки після 31.08.2014 (останнього дня нарахування процентів за ставкою 30,0% річних) і/або після 30.06.2013 (останнього дня первісно встановленого строку кредитування) у справі немає.

Із урахуванням наведеного, відповідач повинен був ясно, у передбаченій законом, у даному випадку письмовій формі здійснити своє волевиявлення як щодо укладання, так і щодо продовження дії кредитного договору з індивідуальними умовами кредитування, зміни таких умов шляхом підписання відповідного документа (документів, за потреби відповідних положень Умов і Правил), у якому (яких) такі умови зафіксовані (вищенаведені норми закону та ст. 203 ч.ч. 3, 4, ст. 205 ЦК України). Дотримання належної форми і порядку укладання, продовження дії договору, зміни умов кредитування є обов`язком саме кредитора сторони, яка запропонувала укласти договір невизначеному колу осіб, розробила його умови (ст. 634, ст. 641 ч. 1 ЦК України). Ці вимоги закону не були виконані повною мірою, а саме, щодо умов, які не були включені до Заяви та Довідки про умови кредитування, у справі немає жодного підписаного відповідачем документа, який би доводив факт узгодження з ним інших, окрім як указаних вище, конкретних індивідуальних умов кредитування.

На час розгляду справи судом не видається можливим установленим порядком безспірно з`ясувати умови, на яких були на відповідний час надані банком кошти відповідачу і які не були включені до Заяви та Довідки про умови кредитування, зокрема, щодо порядку сплати за кредитом, процентної ставки за кредитом понад 30,0% річних, комісій, які впливають на сукупну вартість кредиту, конкретної відповідальності за порушення грошових зобов`язань, тоді як ці елементи належать до істотних умов кредитного договору. Наданими позивачем документами не встановлюються факти і обставини щодо дійсних умов надання коштів поза тими, що були зафіксовані в Заяві та Довідці про умови кредитування, такі факти і обставини повинні бути встановлені лише письмовим доказом власне текстом договору з індивідуальними умовами кредитування, що тільки й може бути належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом щодо умов договору.

З огляду на надані позивачем матеріали, відсутність погоджених сторонами індивідуальних умов кредитування поза визначеними Заявою та Довідкою про умови кредитування, доводи позову щодо таких інших умов надання коштів не можуть бути враховані. Здійснення сторонами певних цивільних прав і обов`язків, що виникли внаслідок їхніх дій, не спростовує факту недотримання належної форми договору, сама по собі сплата певних платежів відповідачем не може свідчити про належне досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, про обізнаність з усіма умовами договору, якщо не були дотримані вимоги закону щодо відповідного оформлення правовідносин.

Один лиш розрахунок заборгованості за відсутності інших необхідних доказів не є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом щодо заборгованості за елементами, які не охоплюються узгодженою сторонами Заявою та Довідкою про умови кредитування. Понад те, і наданий позивачем розрахунок заборгованості безвідносно до вищенаведеного стосовно строку кредитування та нарахування процентів не ґрунтується ані на законі, ані на договорі.

Позивач визначив і пред`явив до стягнення проценти, нараховані з 01.09.2014 за ставкою 32,4% річних, з 01.04.2015 за ставкою 42% річних, з 01.10.2019 за підвищеною ставкою 84,0% річних за відсутності будь-яких доказів дотримання встановленого порядку щодо внесення змін до договору, узгодження з позичальником як зі споживачем фінансових послуг такого збільшення процентної ставки за кредитом, яке є істотним.

Як випливає із зафіксованих у розрахунку заборгованості даних, позивач визначив борг за кредитом шляхом включення до тіла кредиту:

витрат, що здійснювалися відповідачем за рахунок наданих банком коштів,

починаючи з 01.06.2015 і по 30.09.2019 процентів, що нараховувалися на суму кредиту;

у лютому, квітні, червні, липні 2016 року, у січні, червні, липні, вересні, грудні 2017 року, у січні, березні, квітні 2018 року, у червні, липні, вересні 2019 року пені.

При цьому у відповідних періодах:

нараховані відсотки, що відображалися в колонці розрахунку «Відсотки погашені за рахунок кредита», а також пеня, яка нараховувалася у відповідні місяці 2016-2019 років, послідовно додавалися до суми кредиту і на суму кредиту, що визначалася і збільшувалася в такий спосіб, так само послідовно нараховувалися відсотки в кожному наступному розрахунковому місяці;

на визначену і щоразу збільшувану в такий спосіб заборгованість за сумою кредиту і відсотками в разі порушення зобов`язань зі сплати на користь банку коштів нараховувалася пеня;

при визначенні остаточної заборгованості за сумою кредиту враховувалися кошти, що вносилися відповідачем на погашення заборгованості перед банком, відображені в помісячному обліку руху коштів.

За період з 03.07.2009 по 11.10.2020 за даними розрахунку заборгованості та банківської виписки зафіксовані такі нарахування (з розбивкою по роках):

у періоді з 03.07.2009 по 31.05.2015 утворилася поточна заборгованість за кредитом у сумі 17018,64 грн за відсутності в розрахунку даних про сплату відсотків за рахунок кредиту та включення таких відсотків до суми кредиту;

на кінець цього періоду була визначена також поточна заборгованість за відсотками в сумі 539,93 грн, однак, ця заборгованість була нарахована безпідставно за відсотковими ставками, які перевищували 30% річних і не були узгоджені сторонами кредитного договору;

витрати, що здійснювалися відповідачем за рахунок наданих банком коштів:

з 01.06.2015 по 31.12.2015 34466,21 грн (без врахування визначеної станом на 31.05.2015 заборгованості за кредитом у сумі 17018,64 грн, яка була з 01.06.2015 врахована в числі заборгованості за наданим кредитом);

з 01.01.2016 по 31.12.2016 6870,86 грн;

з 01.01.2017 по 31.12.2017 5119,93 грн;

з 01.01.2018 по 31.12.2018 39980,07 грн;

з 01.01.2019 по 31.12.2019 95970,59 грн;

з 01.01.2020 по 10.10.2020 20,00 грн;

разом 182427,66 грн, що були включені до суми кредиту;

відсотки, що фактично з 01.06.2015 по 30.09.2019 нараховувалися на суму кредиту за ставками 3,6%, 2,3% на місяць:

з 01.06.2015 по 31.12.2015 2513,45 грн (включаючи нараховані станом на 31.05.2015 за кінцевою в періоді ставкою 42,0% річних відсотки в сумі 539,93 грн, які були 01.06.2015 додані до суми кредиту)

з 01.01.2016 по 31.12.2016 8657,41 грн;

з 01.01.2017 по 31.12.2017 9198,46 грн;

з 01.01.2018 по 31.12.2018 6918,62 грн;

з 01.01.2019 по 30.09.2019 8323,03 грн;

разом 35610,97 грн, що були включені до суми кредиту;

відсотки, що з 01.10.2019 по 29.02.2020 нараховувалися на суму кредиту за ставками 7,0% на місяць (відсоткова ставка на прострочений кредит), не включалися до суми кредиту;

пеня, яка нараховувалася в певні місяці з лютого 2016 року по вересень 2019 року, в сумі 900,00 грн відповідно до розрахунку була включена до суми кредиту;

таким чином, до суми кредиту були включені 235957,27 грн (17018,64 грн + 182427,66 грн + 35610,97 грн + 900,00 грн);

погашення відповідачем заборгованості перед банком:

з 01.06.2015 по 31.12.2015 37571,03 грн;

з 01.01.2016 по 31.12.2016 15809,84 грн;

з 01.01.2017 по 31.12.2017 14380,42 грн;

з 01.01.2018 по 31.12.2018 64272,39 грн;

з 01.01.2019 по 31.12.2019 63197,24 грн;

з 01.01.2020 по 11.10.2020 0,00 грн,

разом 195230,92 грн.

Банк відповідно до даних про фактичний рух коштів у період з 01.06.2015 по 30.09.2019 систематично додавав до суми кредиту нараховані відсотки, нараховуючи в подальшому на таку збільшувану суму кредиту нові відсотки, а також у вказаних вище місяцях 2016-2019 рр. пеню. Таке збільшення суми кредиту підтверджується помісячними даними розрахунку заборгованості:

за рахунок відсотків, до прикладу:

заборгованість за наданим кредитом станом на 31.05.2015 складала 17018,64 грн, у періоді з 01.06.2015 по 30.06.2015 до цієї суми були додані 61,00 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів, 539,93 грн відсотків, нарахованих станом на 31.05.2015, що з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 1000,00 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 30.06.2015 у сумі 16619,57 грн;

заборгованість за наданим кредитом станом на 31.01.2018 складала 16123,52 грн, у періоді з 01.02.2018 по 28.02.2018 до цієї суми були додані 20,00 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів і 1143,75 грн нарахованих відсотків, що з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 304,71 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 28.02.2018 у сумі 16982,56 грн;

за рахунок відсотків і пені, до прикладу:

заборгованість за наданим кредитом станом на 31.12.2016 складала 16935,63 грн, у періоді з 01.01.2017 по 31.01.2017 до цієї суми були додані 421,00 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів, 580,30 грн нарахованих відсотків і 50,00 грн пені, що з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 1314,81 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 31.01.2017 у сумі 16672,12 грн;

заборгованість за наданим кредитом станом на 30.06.2017 складала 18124,72 грн, у періоді з 01.07.2017 по 31.07.2017 до цієї суми були додані 20,00 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів, 1253,16 грн нарахованих відсотків і 100,00 грн пені, що з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 2562,61 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 31.07.2017 у сумі 16935,27 грн.

Застосування такого алгоритму нарахувань призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту за рахунок коштів, які не видавалися відповідачу фактично. На збільшену за рахунок додавання нарахованих процентів і пені суму кредиту нараховувалися нові проценти і пеня. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 41367,10 грн, а також виходячи з такого алгоритму здійснював нарахування процентів і пені. Втім, позивач не надав суду доказів наявності в нього права відповідно до закону та/або договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. Щонайменше з 01.06.2015 заборгованість нараховувалася за вищевказаним неузгодженим з відповідачем алгоритмом, який за рахунок безпідставного включення до суми кредиту процентів і пені, а також нарахування після 31.08.2014 процентів за ставками, що перевищували 30% річних, спотворював базу для нарахувань і, відповідно, всі подальші нарахування.

Доказів про передбачення в будь-який спосіб можливості зарахування пені до суми кредиту, рівно як і можливості нарахування на збільшену в такий спосіб суму кредиту процентів і пені в справі немає, а фактичне нарахування неустойки на неустойку суперечить правовій природі неустойки (ст. 549 ЦК України, інші норми законодавства) і є недопустимим.

Наявні в справі Умови і Правила не містять відповідних умов договору, а сформульовані в них умови не підтверджують права позивача діяти в такий спосіб. Зрештою, надані позивачем суду Умови і Правила не відповідають тим, положеннями відповідно до яких обґрунтовувалися пред`явлені до відповідача вимоги. До прикладу, у позовній заяві банк посилається на пункт 2.1.1.2.12. Умов і Правил в редакції, що почала діяти з 01.03.2019 і передбачає, що в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом та процентами від суми неповерненого у строк кредиту, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold». Однак, у справі немає редакції Умов і Правил від 01.03.2019, а в наявній редакції пункт 2.1.1.2.12. взагалі відсутній. У справі власне відсутня й загалом редакція Умов і Правил, на яку банк посилається в своїй апеляційній скарзі.

Беручи до уваги, що для визначення в обраний позивачем спосіб елементів пред`явленого до стягнення боргу правових підстав немає, наявність або відсутність фактичної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» підлягає в межах наявних у справі доказів і матеріалів визначенню шляхом зменшення загальної суми, яка відповідно до позиції позивача та розрахунку заборгованості кваліфікується як сума (тіло) кредиту (235957,27 грн), на безпідставно включені до цієї суми проценти (35610,97 грн) і пеню (900,00 грн), а також на суму коштів, внесених відповідачем у рахунок погашення заборгованості (195230,92 грн): 235957,27 грн 35610,97 грн 900,00 грн 195230,92 грн = 4215,38 грн. Проценти в межах узгоджених із відповідачем умов кредитування були ним сплачені повністю, а для стягнення процентів поза межами таких узгоджених умов немає ані фактичних, ані правових підстав.

Розрахунок, який додав до своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , не враховує суті кредитних зобов`язань, умов кредитного договору, дійсних обставин справи та руху коштів і нарахувань, оскільки визначає на користь відповідача суму 12983,27 грн як різницю між отриманими, за його підрахунками, від банку 525460,77 грн і сплаченими на користь банку 538444,04 грн. Відповідач не враховує, зокрема, свого обов`язку сплати процентів за користування кредитом і визначення заборгованості за сумою кредиту виходячи з виконання такого обов`язку, що апріорі виключає правильність такого механічного розрахунку.

Надані позивачем суду Умови і Правила є об`ємними, у певних частинах суперечливими та є складними для сприйняття і розуміння звичайним споживачем фінансових (кредитних) послуг. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 висловила правову позицію щодо укладення кредитного договору зі споживачем фінансових послуг за правилами договору приєднання та стягнення на вимогу кредитора боргу за таким договором, згідно з якою покладання на слабшу сторону споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору за обставин, коли пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, не відповідає основним засадам цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, принципу справедливості, добросовісності та розумності.

З огляду на обставини справи, характер спірних правовідносин та суть висновку, сформульованого в указаній постанові Великої Палати Верховного Суду, такий підлягає врахуванню в спорі.

Поза тим, за обставинами справи між сторонами виникли кредитні правовідносини, оскільки договір 26.06.2009 був укладений, істотні умови кредитування за ним були в письмовій формі узгоджені Заявою від 26.06.2009 і Довідкою про умови кредитування від 03.07.2009, проте, в подальшому права відповідача як споживача фінансових послуг не були дотримані, доказів належного узгодження сторонами умов договору поза тими, щодо яких була досягнута згода в період з 26.06.2009 по 03.07.2009, позивач суду не надав.

Тож право кредитора на пред`явлення відповідних вимог не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення відповідних вимог.

В справі, що розглядається, таких підстав для стягнення боргу в повному заявленому кредитором обсязі немає, розрахунок пред`явлених до стягнення сум, на перевірці якого наполягав позивач, не можна визнати обґрунтованим, здійсненим відповідно до чітко визначених і погоджених сторонами умов кредитування та підтвердженим доказами. У частині стягнення процентів суд першої інстанції відмовив правильно по суті. Проте, вирішуючи позов за вимогою про стягнення суми кредиту суд першої інстанції не врахував дійсних обставин і умов, з урахуванням яких була визначена кредитором відповідна сума, яка, своєю чергою, слугувала базою для нарахування процентів. Під час апеляційного розгляду справи встановлена неправомірність розрахунку кредитором суми кредиту та похідних від неї нарахувань як така.

Позивач не виконав свого обов`язку доказування підстав і умов для стягнення всіх елементів боргу за кредитним договором, не подав відповідні докази суду першої інстанції, як це вимагається ст. 83 ч.ч. 2, 8, ст. 177 ч. 5 та іншими нормами ЦПК України, а також не навів підстав щодо неможливості подання таких доказів, тож перешкод у доказуванні не мав. По суті у справі немає доказів щодо обставин, які мають істотне значення в спорі. Позивач, розпорядившись процесуальними правами та здійснюючи обов`язок доказування вільно, на власний розсуд, просив суд першої інстанції розглянути справу без виклику його представника, на підставі наданих ним доказів, які вважав достатніми для задоволення позову (а.с. 4, 6, 7). Не виконав свого обов`язку належного доказування в повному обсязі апеляції й відповідач. Доводи сторін в частині, яка не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Виходячи з викладеного вище, доводи позивача про належне узгодження умов кредитування поза тими, що були визначені Заявою та Довідкою про умови кредитування, з дотриманням вимог закону, та, відповідно, про наявність підстав для застосування правил щодо стягнення боргу за кредитним договором із такими умовами не можуть бути враховані судом. Такі доводи не можуть розглядатися поза сукупністю інших обставин справи і не створюють підстав для визнання факту належного досягнення згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору поза складеними 26.06.2009-03.07.2009 документами, тоді як саме з урахуванням таких належно не узгоджених умов була визначена, розрахована та пред`явлена до стягнення заборгованість. Так само не можуть поза дійсними обставинами, справи, встановленими під час апеляційного розгляду справи, оцінюватися й доводи апеляції відповідача.

Суд першої інстанції не мав підстав для задоволення вимог, у яких відмовив, за винятком стягнення фактично отриманих відповідачем коштів у сумі, визначеній апеляційним судом, і в цьому сенсі правильно в зазначеній частині врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 хоча й за інших фактичних обставин (коли про узгодження сторонами індивідуальних умов кредитування взагалі не йшлося, підписана позичальником Пам`ятка клієнта (Довідка про умови кредитування) була відсутня), проте, в ситуації, коли мала місце фактична правова невизначеність щодо умов кредитування.

Водночас суд не встановив із належною повнотою фактичних обставин справи та повною мірою не врахував дійсних фактичних і правових підстав, із яких належало відмовити у відповідній частині вимог позову. Доводи апеляції не спростовують правильності по суті та обґрунтованості відмови в частині вимог позову та не дають підстав для задоволення відповідних вимог банку. Оскільки відповідач ОСОБА_1 оскаржив рішення суду про часткове задоволення позову та заперечив проти стягнення з нього будь-яких коштів, доводи і вимоги апеляції відповідача підлягають врахуванню відповідно до встановленого під час апеляційного розгляду справи.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України і на підставі ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 цього Кодексу апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та розподілу судових витрат змінити, виключити з нього судження про необхідність стягнення на користь банку 41367,10 грн заборгованості за кредитом, зменшити належну до стягнення суму до 4215,38 грн, змінити розподіл судових витрат виходячи з обсягу задоволених вимог банку (7,2% від ціни позову), в іншій частині залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,

заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 2 листопада 2021 року змінити,

виключити з мотивувальної частини рішення суду судження про необхідність стягнення на користь банку 41367,10 грн заборгованості за кредитом,

у другому абзаці резолютивної частини рішення суду цифри і слова «41367,10 (сорок одна тисяча триста шістдесят сім гривень десять коп.) грн.» замінити цифрами і словами «4215,38 грн (чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 38 коп.)»,

у третьому абзаці резолютивної частини рішення суду цифри і слова «1484 грн.» замінити цифрами і словами «151,34 грн»,

в іншій частині залишити рішення суду без змін.

Стягнути у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1998,95 грн у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору з апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді