Номер провадження: 22-ц/813/4742/22
Справа № 521/2066/13-ц
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, посилаючись на те, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ «КБ «Надра» та має право вимоги до боржника ОСОБА_1 . Однак, через процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра», закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконавчий лист було втрачено та пропущено строк на пред`явлення його до виконання, у зв`язку з чим заявник вимушений звертатися з цією заявою до суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, директор ТОВ «Консалт Солюшенс» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року скасувати, а заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання - задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання стягувачем пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора. Також, стягувачем зазначено факти на підтвердження втрати виконавчого документу. Між тим, апелянт не погоджується з висновками районного суду про неповажність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказуючи, що питання про поважність пропуску строків є оціночним, апелянт наводить наступні причини незгоди з оскаржуваним судовим рішенням:

- є підстави вважати, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу з оригіналом виконавчого листа не направлялися до ПАТ «КБ «Надра», та оскільки виконавчий документ так і не був отриманий стягувачем, то перебіг строків на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання не починався, у зв`язку з чим виникає потреба у встановленні цих строків судом. Окрім цього, апелянт зазначає, що фактичні дані про обставини втрати виконавчого листа, які були встановлені судом першої інстанції, створюють причинно-наслідковий зв`язок між втратою виконавчого листа та пропуском строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як ПАТ «КБ «Надра» мала правомірні очікування з приводу того, що органом ДВС здійснюється виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 521/2066/13-ц, а у разі втрати виконавчого документа бути належним чином інформованим органом ДВС про його втрату, в свою чергу ПАТ «КБ «Надра» не володіла інформацією від органу ДВС про втрату виконавчого документа, а отже було позбавлено можливості на повторне звернення до органів ДВС з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 521/2066/13-ц відносно ОСОБА_1 ;

-в оскаржуваній ухвалі зазначено, що строк на виконання минув 28 лютого 2020 року. Не погоджуючись з вищенаведеним, апелянт вказує, що кредитний договір ОД14/11/2007840-К від 13 листопада 2007 року, що входив до кредитного портфелю, вперше виставлено на публічний аукціон у період з 14.01.2020 року по 05.02.2020 року. Разом з тим, претензійно-позовна робота юридичного департаменту ПАТ «КБ «Надра» призупиняється на момент підготовки кредитного портфелю перед виставленням його на публічний аукціон до здійснення торгів та укладення договору про відступлення прав вимоги. 26.02.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., та зареєстрованим в реєстрі за № 99, тобто на момент укладання цього договору залишилось два дні на пред`явлення виконавчих документів до виконання. Таким чином, на момент закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, кредитна справа № ОД14/11/2007/840-К від 13 листопада 2007 року відносно ОСОБА_1 перебувала в процесі передачі від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Консалт Солюшенс» за договором про відступлення прав вимоги № GL2N79746 від 26.02.2020 року, тому, апелянт наголошує, що до набуття статусу стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/2066/13-ц, ТОВ «Консалт Солюшенс» було позбавлено права на звернення з заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

-пропуск пред`явлення виконавчих документів до виконання та їх втрата також спричинений запровадженням процедури ліквідації та зміна органів управління ПАТ «КБ «Надра» на уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що супроводжувалось скороченням штату ПАТ «КБ «Надра»;

-висновок районного суду, що прохання про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документу до виконання покладає надмірний тягар на боржника й суперечитиме принципу правової визначеності, йде в протиріччя з положеннями Конституції України, нормами національного законодавства, Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, посилання на рішення Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, оскільки принцип правової визначеності прямо пов`язаний з обов`язковістю судових рішень. Тобто, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист;

-апелянт заперечує проти твердження районного суду, що представник стягувача не надав суду належних та допустимих доказів того, що було втрачено виконавчі листи. Про факт втрати виконавчого документу свідчать також те, що він не був переданий новому стягувачу, що підтверджується витягом з Акту приймання-передачі оригіналів документів від 26.02.2020 року, який було додано до заяви. Крім цього, доказів направлення та отримання виконавчого документу стягувачем після виконавчого провадження № 52672435 органом ДВС не було надано. Дані обставини є підтвердженням того, що останнім відомим місцем перебування виконавчого документу є Другий Малиновський ВДВС і на сьогоднішній день встановити його місцезнаходження неможливо, що означає, що цей виконавчий лист було фактично втрачено.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Судове засідання суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги у даній справі проводилось в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участі представника ТОВ «Консалт Солюшенс». Інші учасники судового процесу до суду не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, сповіщались про дату, час та місце судового засідання належним чином шляхом направлення на їхні адреси судових повісток, заяв про відкладення судового засідання до суду не подавали.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України.

Оскаржуване судове рішення повністю відповідає вказаним вимогам.

Під час апеляційного провадження апеляційний суд виходить із такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України).

З метою забезпечення захисту прав, свобод чи законних інтересів особи, у зв`язку з їх порушення, невизнання або оспорювання, та у разі відновлення в судовому порядку таких прав, свобод чи законних інтересів, в Україні діє та реалізується принцип обов`язковості судового рішення, що закріплено в ст. 129 Конституції України та в ст. 2 ЦПК України.

Крім того, за загальною практикою цивільного судочинства проголошується рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Також, апеляційний суд наголошує, що відповідно до змісту ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, ТОВ «Консалт Солюшенс», звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів в межах справи № 521/2066/13-ц, що розглядалась судом за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дане право заявника передбачено ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави вважати, що необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. При цьому, перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому відповідно до ст. 433 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. За загальною практикою, поважними є причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, зі змісту норм цивільного процесуального законодавства також слідує, що поновлення пропущеного строку можливе лише у випадку належного обґрунтування стягувачем поважності обставин (причин) пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, шляхом подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Приписи ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що 20 березня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/2066/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено заочне рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № ОД14/11/2007/840-К/330 від 13.11.2007 року у розмірі 7 663,88 дол. США, що еквівалентно 61 257,39 грн., та судові витрати (а. с. 47-49).

03.05.2013 року дане рішення набрало законної сили, 05.08.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 521/2066/13-ц видано виконавчий лист (а. с. 64).

05.08.2013 року представник Банку отримав копію вказаного заочного рішення та виконавчий лист, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 52).

З копії Постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2013 року, ВП № 39430420, вбачається, що державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції 19.08.2013 року за виконавчим листом № 521/2066/13-ц відкрито виконавче провадження, при цьому заява про примусове виконання подана 15.08.2013 року (а. с. 57).

Відповідно до копії договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступив ТОВ «Консалт Солюшенс» належні Банку права вимоги до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (боржники), за кредитними договорами, та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (основні договори). ТОВ «Консалт Солюшенс» сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

При цьому, відповідно до пунктів 5 та 10 договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року, ТОВ «Консалт Солюшенс» підтвердив, що в момент укладання цього договору отримав від Банку усі наявні в Банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників. Також ТОВ «Консалт Солюшенс» підтвердив, що до моменту укладання цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не мав і прийняв усі ризики, пов`язані із основними договорами та правами вимоги. ТОВ «Консалт Солюшенс» самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених в п. 10 договору гарантій та запевнень (а. с. 87-90).

Згідно копії Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців, що є Додатком № 1 до договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року, ТОВ «Консалт Солюшенс» набув права вимоги до ОСОБА_1 за договором № ОД14/11/2007/840-К/330 від 13.11.2007 року (а. с. 91-93).

За копією акту приймання-передачі оригіналів документів 26.02.2020 року ПАТ «КБ «Надра» передав, а ТОВ «Консалт Солюшенс» прийняв кредитну справу № ОД14/11/2007/840-К/330 щодо ОСОБА_1 та документи з претензійно-позовної роботи, в тому числі оригінали, у 2 томах (а. с. 84-86).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2021 року замінено сторону стягувача - ПАТ «КБ «Надра» її правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/2066/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 105-106).

Копію даної ухвали 25.05.2021 року отримав представник ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 111).

10.09.2021 року, через засоби поштового зв`язку, ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів (а. с. 122-137).

До вказаної заяви додано копії відповідей Другого Малиновського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від 12.07.2021 року № 36388 та від 07.09.2021 року № 47451.

Згідно відповіді Другого Малиновського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від 12.07.2021 року № 36388, виконавче провадження ВП 39430420 з примусового виконання виконавчого листа № 521/2066/13-ц, який видав Малиновський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 61 257,39 грн., завершене 11.09.2014 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог), копія постанови та виконавчий документ повернуто стягувачу. При цьому в ході проведення виконавчих дій звернено стягнення на предмет застави та стягувачу перераховано кошти в сумі 20 325,15 грн. (а. с. 133).

Згідно відповіді Другого Малиновського відділу ДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від 07.09.2021 року № 47451, на примусовому виконанні у даному відділі перебувало виконавче провадження № 52672435 по виконанню виконавчого листа № 521/2066/13-ц, який видав Малиновський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 41 544,81 грн. 28.02.2017 року державним виконавцем відділу винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Документи про відправку постанови про повернення виконавчого документа відділ не може надати, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження через закінчення строку зберігання виконавчих проваджень (а. с 134).

Відповідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також за змістом ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскаржуваною ухвалою суду від 29 вересня 2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа, видачу дубліката виконавчого листа, боржник: ОСОБА_1 (а. с. 143-145).

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що заява ТОВ «Консалт Солюшенс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не містить належних доказів втрати виконавчого документа та доказів поважності пропуску строку для пред`явлення його до виконання, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Між тим, доводи апеляційної скарги, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу з оригіналом виконавчого листа не направлялися до ПАТ «КБ «Надра», тому перебіг строків на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання не починався, крім того ПАТ «КБ «Надра» мав правомірні очікування з приводу того, що органом ДВС здійснюється виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 521/2066/13-ц, а у разі втрати виконавчого документа бути належним чином інформованим органом ДВС про його втрату, та через неповідомлення про таку втрату ПАТ «КБ «Надра» був позбавлений можливості на повторне звернення до органів ДВС з заявою про примусове виконання виконавчого листа, розцінюються апеляційним судом критично, оскільки первинний позивач, ПАТ «КБ «Надра», та наступний стягувач ТОВ «Консалт Солюшенс», є юридичними особами, зокрема, спеціальними суб`єктами - фінансовими компаніями, які зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби. Натомість, заявник не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання обов`язків щодо вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Зокрема, до матеріалів справи не додано ніяких доказів того, що ПАТ «КБ «Надра», як попередній стягувач, намагалося з`ясувати місцезнаходження виконавчого листа чи отримати відомості про хід виконавчого провадження з його примусового виконання.

Твердження апелянта про незгоду, що строк на виконання минув 28 лютого 2020 року, оскільки ТОВ «Консалт Солюшенс» набув прав вимоги у справі № 521/2066/13-ц лише 26.02.2020 року, тому був позбавлений права на звернення з заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не приймаються апеляційним судом, тому що за договором № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» підтвердив, що до моменту укладання цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за договором № ОД14/11/2007/840-К/330 від 13.11.2007 року, і прийняв на себе усі ризики, пов`язані із цим договором та правами вимоги, тому мав передбачувано очікувати усіх негативних наслідків, пов`язаних з виконанням або неможливістю виконання даного виконавчого листа у справі № 521/2066/13-ц. Тобто можна констатувати, що ТОВ «Консалт Солюшенс» свідомо набув прав кредитора щодо проблемного боржника, передбачаючи негативні наслідки пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки виходячи з умов підписаного договору про відступлення права вимоги, новий кредитор в контексті ознайомлення із фактичним станом заборгованості за договором № ОД14/11/2007/840-К/330 від 13.11.2007 року з`ясував або повинен був з`ясувати про дійсні причини не виявлення первісним кредитором розумної ініціативи та інтересу щодо руху виконавчого провадження, з`ясування дійсного становища виконавчого провадження та вирішення питання про пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом встановленого законом 3 річного строку або ж оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, заміна кредитора у зобов`язанні не може вважатись поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і не може давати більший обсяг прав новому кредитору, аніж первісному кредитору в розумінні статті 514 ЦК України.

Доводи апелянта, що пропуск пред`явлення виконавчих документів до виконання та їх втрата також спричинений запровадженням процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», не можуть бути підставою для скасування законного судового рішення, оскільки в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року в справі № 616/4465/12, від 13 грудня 2018 року в справі № 683/1070/14-ц викладені правові висновки щодо безпідставності доводів заявника про те, що запровадження процедури ліквідації банку свідчить про поважність пропуску цього строку.

Крім того, зміна органів Банку та скорочення його штату не є поважною причиною в розумінні закону, так як ця обставина має суб`єктивний характер та свідчить про недоліки у внутрішній організації роботи банку, а не про об`єктивні, незалежні від сторони обставини, які перешкоджали своєчасному пред`явленню виконавчого документа до виконання і могли б бути підставою для поновлення строку.

Посилання апелянта про те, що обов`язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист, а висновок суду, що прохання про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документу до виконання покладає надмірний тягар на боржника й суперечитиме принципу правової визначеності, йде в протиріччя з положеннями міжнародного та національного законодавства, не заслуговують на увагу через те, що норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження.

Право на виконання судового рішення не є абсолютним, оскільки порядок його виконання врегульований та обмежений певними строками, а обов`язок дотримання такого порядку та строків покладений на позивача.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що впродовж тривалого періоду часу Банк занадто пасивно ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заперечення апелянта проти твердження районного суду, що представник стягувача не надав суду належних та допустимих доказів того, що було втрачено виконавчі листи, не приймаються апеляційним судом, оскілки такі доводи ґрунтуються на незгоді з ухвалою суду і неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права. При цьому, підписавши договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року та Акт приймання-передачі оригіналів документів від 26.02.2020 року, ТОВ «Консалт Солюшенс» підтвердив, що ознайомився з фактичним станом кредитної справи щодо ОСОБА_1 . Таким чином, придбавши такий кредитний портфель, заявник мав би зважити всі майбутні ризики.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий в разі, якщо строк для його пред`явлення до виконання не сплив або суд його поновив. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з закінченням строків його пред`явлення, тому апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви і в цій частині.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовання висновків суду першої інстанції. Отже, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують; підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню лише в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа. В іншій частині ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений: 10 червня 2022 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова