ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/168/19 Номер провадження 22-ц/814/296/22Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

при секретарях Філоненко О.В., Гречці Є.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелка Р.С. та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Хорольським районним судом Полтавської області, у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2021 року, ухваленого у складі головуючого судді Самойленко Л.М., повний текст судового рішення виготовлено 02 листопада 2021 року, за заявами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелка Руслана Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Бучанської районної державної адміністрації Київської області (у подальшому замінено на Службу у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області), Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст заяв

У червні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Павелко Р.С. звернувся до суду з заявами про ухвалення додаткового рішення у справі №548/168/19 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, а саме: визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю та стягнення з ОСОБА_2 документально підтверджених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. та судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого за заявою про збільшення позовних вимог від 20 лютого 2019 року.

Заява про винесення додаткового рішення в частині визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю мотивована забезпеченням якнайкращих інтересів дитини.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до заяви про винесення додаткового рішення було додано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги та додаткову угоду до нього, додаток з розрахунком розміру суми гонорару в твердій грошовій сумі у суді першої інстанції, детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатським бюро відповідно до вказаного договору, акт виконаних робіт, меморіальний ордер та квитанцію про оплату коштів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелко Р.С. про ухвалення додаткового рішення щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Бучанської районної державної адміністрації Київської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, - задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, вказаним додатковим рішенням місцевого суду також було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелко Р.С. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Бучанської районної державної адміністрації Київської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 5796 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений за заявою про збільшення позовних вимог.

У частині задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю рішення мотивовано тим, що, враховуючи факт приділення обома батьками належної уваги вихованню та розвитку малолітнього сина, першочергово мають бути забезпечені якнайкращі інтереси дитини, що, зокрема, полягають у її повноцінному фізичному й психічному розвитку, не порушенні звичного режиму дня та навчання через здійснення частих тривалих переїздів для побачення з батьком за місцем його проживання, оскільки за своєю природою та важливістю інтереси дитини мають переважати над інтересами батьків.

Стосовно часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у розмірі 5796 грн., а не заявлених 12000 грн., місцевий суд не врахував суму у 2000 грн. за консультацію щодо роз`яснення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства у справі про розірвання шлюбу та вартість підготовки проекту позовної заяви у цивільній справі про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, у сумі 4204 грн., оскільки при поданні первинної позовної заяви позивач зазначала про відсутність витрат на правову допомогу.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелко Р.С. про ухвалення додаткового рішення у справі щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення з ОСОБА_2 документально підтверджених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема відсутність у позивача правових підстав для заявлення позову, порушення процесуального закону при додаванні нової позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини, зловживання ОСОБА_1 своїми правами та вчинення протиправних дій в частині створення перешкод у спілкуванні скаржника з сином, що, у свою чергу, не відповідає найкращим інтересам їх малолітнього сина ОСОБА_3 .

Позиція інших учасників справи

24 січня 2022 року від ОСОБА_1 на адресу Полтавського апеляційного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому вона просить додаткове рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законними, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши апелянта ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павелка Р.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8 т.1).

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року у справі №548/205/16-ц визначено порядок та способи участі позивача ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволено: кожного буднього дня забирати сина до себе, за місцем свого проживання о 10:00 год., та повертати матері о 12:30 год.; кожної суботи забирати сина до себе, за місцем свого проживання о 10:00 год., та повертати матері наступного дня, в неділю, о 10:00 год.; у святкові дні, якщо такі дні припадають на понеділок, вівторок, середу, четвер або п`ятницю забирати сина до себе, за місцем свого проживання о 10:00 год., та повертати матері о 14:00 год.; у визначені дні спілкування батька і сина дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким встановлено такий порядок та способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год., за місцем проживання позивача ОСОБА_2 ; спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00 год., за місцем проживання позивача ОСОБА_2 . У визначені дні спілкування батька і сина дозволити перебування дитини з батьком в присутності матері. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів (а.с.112-119 т.1).

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із позовом про зміну раніше визначеного способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц (а.с.2-4 т.1).

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву про збільшення позовних вимог у позові про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, з проханням визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю (а.с.29-33 т.1).

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 березня 2019 року було прийнято до розгляду вказано заяву про збільшення позовних вимог (а.с.13-15 т.2).

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц, - задоволено частково (а.с.171-177 т.3).

Змінено раніше визначений спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, наступним чином:

Встановлено ОСОБА_2 графік побачень із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год. за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 ; спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00 год. за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 .

У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері.

У визначені дні спілкування батька і сина, дозволено відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно - масових та розважальних заходів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері.

22 червня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Павелко Р.С. подано заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, а саме щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю та щодо стягнення з ОСОБА_2 документально підтверджених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. та судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого за заявою про збільшення позовних вимог (а.с.161-162 т.3).

Під час розгляду вказаних заяв місцевим судом було встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25 вересня 2018 року № 2060, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10, т.1).

Даний факт підтверджується актом від 25 січня 2019 року, за результатами якого було встановлено, що за вищезгаданою адресою проживає ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Помешкання знаходиться у новозбудованому житловому кварталі. У квартирі дві кімнати, кухня, ванна, дві лоджії. Квартира світла, простора, повністю оздоблена, всі кімнати обладнані сучасними меблями. У квартирі створені всі необхідні умови для комфортного проживання, санвузол має якісну сантехніку. Кімнату обладнано для проживання дитини, де є ліжко, дуже багато іграшок, шафи для одягу, стіл для розвитку та виховання дитини. Для дитини дуже гарно обладнані ігрові осередки: кухня, куточок конструювання, будиночок, про що можна зробити висновок, що дитиною мама займається, грається, віддає багато часу у вільний від роботи час. Зі слів мами та сусідів дитина відвідує систематично дошкільний навчальний заклад у м. Києві. На території житлового комплексу розташовано дитячі та спортивні майданчики відкритого типу (а.с.11 т.1).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 24 січня 2019 року під час виїзду в дану родину було встановлено, що квартира в дуже хорошому стані, зроблений сучасний ремонт. У квартирі дві кімнати, кухня, ванна кімната, дві лоджі. Квартира світла, простора, всі кімнати обладнані сучасними меблями. У квартирі створені всі необхідні умови для комфортного проживання для малолітньої дитини, багато іграшок (а.с.34 т.1).

Згідно з довідками закладу дошкільної освіти №120 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 листопада 2018 року за № 47 та від 15 лютого 2019 року за №58, ОСОБА_3 , 2013 року народження, відвідує вказаний заклад освіти з 11 квітня 2018 року. Дитина доглянута, охайна, відвідує заклад регулярно без порушень режиму, оплата за харчування дитини в ЗДО здійснювалась вчасно. Забирала з закладу його мама ОСОБА_1 (а.с.13, 38 т.1).

Відповідно до довідки Крюківщинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04 лютого 2019 року за №30 ОСОБА_3 буде навчатися в 1 класі даного закладу (а.с.39 т.1).

Згідно з довідкою Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 січня 2019 року за №1 ОСОБА_1 дійсно працює з 02 березня 2018 року в Управлінні житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на посаді головного спеціаліста відділу комунального господарства (а.с.41 т.1).

До матеріалів справи долучені заяви про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с.42, 43, т.1).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 до голови Крюківщинської сільської ради Кріпаку А.П. від 24 жовтня 2018 року, останній заперечив щодо зняття з реєстрації малолітнього сина ОСОБА_3 з адреси: АДРЕСА_2 , та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , для уникнення порушення законодавства та прав дитини (а.с.45 т.1).

Згідно з висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11 квітня 2019 року №07-21/1203 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та визначення участі батька - ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залишенням уже встановленого графіку спілкування з дитиною рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року за фактичним місцем проживання дитини (а.с.26-28 т.2).

У свою чергу, відповідно до висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 18 червня 2019 року «Про обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » встановлено, що по АДРЕСА_3 знаходиться двоповерховий житловий будинок, який складається з трьох квартир. Будинок належить на праві приватної власності громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_5 . На першому поверсі будинку розміщені офісні приміщення, де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_2 . На другому поверсі будинку розміщені дві житлові квартири, які належать відповідно громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_5 .

На момент обстеження в квартирі ОСОБА_2 останній проживає одноосібно. Квартира складається з двох кімнат, кухні та ванної. Житлова площа квартири становить 30,7 кв.м. Квартира світла та простора, в повній мірі забезпечена сучасними меблями та побутовою технікою У дитячій кімнаті є дитяче ліжко, шафа для дитячого одягу та столик для занять. У квартирі встановлена шведська стінка з дитячим навісним обладнанням, багатофункціональна дошка та наочні матеріали для вивчення української мови, є багато іграшок. У будинку є різноманітний дитячий транспорт: електромобіль, велосипед, самокат. На приватному подвір`ї облаштований ігровий майданчик. Будинок має зручне розташування. Неподалік знаходиться школа, стадіон, ботанічний сад. Санітарний стан помешкання добрий (а.с.134-135 т.2).

Згідно характеристики Хорольського міського голови на ОСОБА_2 від 08 лютого 2016 року останній займається підприємницькою діяльністю, у побуті та громадських місцях дотримується правил та норм моральної поведінки. Характеризується позитивно, за характером спокійний, урівноважений, у спілкуванні скромний та простий, підтримує добрі стосунки з колегами. Приймає активну участь у суспільно-громадському житті міста. Обраний депутатом Хорольської міської ради сьомого скликання, є заступником голови постійної комісії з питань економічного розвитку, планування бюджету та розвитку підприємства. За час виконання депутатських обов`язків у роботі відповідальний та ініціативний. Висловлюється ясно та відверто, захищає свою думку ввічливо та твердо. До міської ради скарг та компрометуючих матеріалів не надходило (а.с.122 т.1).

У характеристиці з місця проживання на ОСОБА_2 від 09 лютого 2016 року останній показав себе як людина комунікабельна, ввічлива з сусідами, завжди готовий прийти на допомогу. Займається благоустроєм будинку та прилеглої території. У дворі створив зелений газон та встановив пісочницю для відпочинку та розвитку дитини. В побуті характеризується як хороший сім`янин та люблячий батько, який з задоволенням проводить час з сином. В пияцтві, сварках і бійках помічений не був (а.с.123 т.1).

Згідно висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 17 жовтня 2019 року, остання вирішила задовольнити заяву ОСОБА_2 і вважає доцільним повернення дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження, батьку ОСОБА_2 з можливістю їх спільного проживання в АДРЕСА_3 (а.с.52-53 т.3).

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, місцевий суд виходив з того, що, враховуючи факт приділення обома батьками належної уваги вихованню та розвитку малолітнього сина, першочергово мають бути забезпечені якнайкращі інтереси дитини, що, зокрема, полягають у її повноцінному фізичному й психічному розвитку, не порушенні звичного режиму дня та навчання через здійснення частих тривалих переїздів для побачення з батьком за місцем його проживання, оскільки за своєю природою та важливістю інтереси дитини мають переважати над інтересами батьків.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з положеннями статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 СК України).

За змістом принципів 2, 4 та 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. Дитині має належати право на здорове зростання і розвиток. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, серія A, №250, ст.35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналізуючи матеріали справи, враховуючи вік дитини, принцип забезпечення її найкращих інтересів, що, зокрема, полягають у її повноцінному фізичному й психічному розвитку та не порушенні звичного режиму дня і навчання, а також недопустимість забезпечення прав батьків на шкоду інтересам дитини і опосередкованого залучення дитини в конфлікт між батьками, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, є обов`язковою участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно з частиною 5 статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Зі змісту положень пунктів 73 та 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, вбачається, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Письмовий висновок, складається та подається до суду органом опіки та піклування - районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання дитини.

В оскаржуваному рішенні місцевий суд, як на підставу задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , послався, в тому числі, на висновок Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11 квітня 2019 року №07-21/1203, яким рекомендовано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю (а.с.26-28 т.2).

Однак, вказаний висновок був наданий не належною юридичною особою, а тому не може бути належним та допустимим доказом.

З метою забезпечення вимог чинного законодавства, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2022 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Службу у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області як орган опіки та піклування, та зобов`язано останній надати належно оформлений письмовий висновок щодо заявлених у справі позовних вимог.

На виконання вимог вказаної ухвали, 11 травня 2022 року на електронну адресу Полтавського апеляційного суду надійшов висновок виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 10 травня 2022 року №3/02-966, яким також було рекомендовано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів погоджується і з висновком місцевого суду щодо часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на правничу допомогу саме у розмірі 5796 грн., без урахування вартості послуг з консультації та підготовки проекту позовної заяви у іншій цивільній справі.

У зв`язку з задоволенням у повному обсязі позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з нею, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений за заявою про збільшення позовних вимог від 20 лютого 2019 року.

Натомість доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону при додаванні позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки без вирішення вказаної позовної вимоги не може бути реалізовано позовну вимогу про зміну раніше визначеного способу участі батька у вихованні дитини та забезпечення подальшого виконання судового рішення.

Разом з тим, під час розгляду 29 березня 2019 року (а.с.13-15 т.2) місцевим судом питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечував проти прийняття її до розгляду, а письмові заперечення щодо неї були надані останнім до суду вже 03 травня 2019 року (а.с.56-58 т.2).

Твердження апелянта про те, що у позивача були відсутні правові підстави для заявлення позову, оскільки остання звернулася до суду з проханням зміни встановленого рішенням суду порядку участі батька у вихованні дитини, в той час як чинне законодавство не передбачає права особи з якою проживає дитина на звернення до суду з позовом про визначення порядку участі у вихованні дитини того з батьків, що проживає окремо, не може бути підставою для скасування судового рішення.

Так, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з урахуванням віку дитини, місця проживання, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27 січня 2021 року у справі №752/9697/19.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Отже, задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде доцільним та забезпечить якнайкращі інтереси дитини, що полягають у її повноцінному фізичному й психічному розвитку, а також не порушенні звичного режиму дня та навчання через здійснення переїзду для проживання до батька або частих тривалих переїздів для побачення з ним за місцем його проживання.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль