Ухвала

08 червня 2022 року

м. Київ

справа № 233/4580/20

провадження № 61-12524св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Грушицького А. І.,

суддів: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерське господарство «Ф. Г. Щедрий Лан»,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватногоакціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 29 червня 2021 року у складі колегії суддів: Канурної О. Д., Космачевської Т. В., Корчистої О. І.

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Ф. Г. Щедрий Лан», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та припинення речового права, яке виникло на підставі договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») у жовтні 2020 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, який змінило у процесі розгляду справи, і остаточно просило:

- визнати право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :29:000:0035 площею 4,34 га за ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованого 01 серпня 2013 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1118;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :29:000:0035 площею 4,34 га, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Ф. Г. Щедрий Лан» (далі - ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан»), право оренди за яким зареєстровано 05 березня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області;

- припинити речове право, зареєстроване за № 35884107 за ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан», яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» та було зареєстровано 05 березня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області.

Зазначений позов мотивований тим, що 01 квітня 2013 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 01 серпня 2013 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1118.

Згідно з вказаним договором, позивачу в оренду була передана земельна частка (пай) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 237591.

Цього ж дня позивач та ОСОБА_4 склали акт приймання-передачі земельної частки (паю) до договору, згідно з яким ОСОБА_4 передала, а ПрАТ «АПК-Інвест» прийняло у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом.

Пунктом 2.3 договору встановлений 20-річний строк його дії, що на даний момент не сплинув. Починаючи з дати укладення договору оренди земельної частки (паю) ПрАТ «АПК-Інвест» повною мірою сумлінно виконувало взяті на себе зобов`язання та не порушувало умови договору.

У подальшому ПрАТ «АПК-Інвест» стало відомо про те, що власником земельної частки (паю), яка була передана йому в оренду, став ОСОБА_1 .

Також ПрАТ «АПК-Інвест» дізнався про факт виділення в натурі ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,34 га, якій було присвоєно кадастровий номер :29:000:0035, та яка по сьогоднішній день фактично використовується ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі укладеного договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року.

Також, ПрАТ «АПК-Інвест» за допомогою даних, що містить Публічна кадастрова карта України та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, стало відомо про зміну власника земельної ділянки кадастровий № :29:000:0035, площею 4,34 га.

З 16 березня до 08 жовтня 2018 року власником вказаної земельної ділянки була ОСОБА_2 .

У подальшому з 08 жовтня до 19 грудня 2018 року власником вказаної земельної ділянки була ОСОБА_3 , а з 19 грудня 2018 року новим власником земельної ділянки кадастровий номер :29:000:0035, площею 4,34 га знову стала ОСОБА_2 .

Вказав, що питання щодо правомірності переходу права власності на спірну земельну ділянку від ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , та від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не ставиться та не оспорюється.

ОСОБА_1 порушив умови укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «АПК-Інвест» договору оренди земельної частки (паю) та норми чинного законодавства щодо виконання ним обов`язку повідомити про виділення земельної ділянки в натурі та в подальшому переукласти договір з ПрАТ «АПК-Інвест», чим саме були грубо порушені права ПрАТ «АПК-Інвест», як належного орендаря.

Відповідно до пункту 3.1. договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_4 , орендодавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, письмово повідомити про це орендаря.

ОСОБА_1 успадкував передану в оренду ПрАТ «АПК-Інвест» земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_1 не повідомив ПрАТ «АПК-Інвест» про отримання ним державного акта, чим порушив вимоги договору, нормативних актів та безпосередньо права ПрАТ «АПК-Інвест», як орендаря та фактичного користувача земельної частки (паю), яка була виділена ОСОБА_1 у земельну ділянку.

На час укладення договору оренди земельної частки (паю), між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_4 , так само, як і на теперішній час, діють норми перехідних положень Закону України «Про оренду землі», якими встановлено імперативну норму щодо наслідків виділу в натурі (на місцевості) земельної ділянки власником земельної частки (паю), яким укладено договір оренди землі, а саме: після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Аналогічні вимоги встановлені укладеним договором оренди земельної частки (паю) між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_4 .

Отже, під час укладання договору оренди земельної частки (паю) ОСОБА_4 вчинила волевиявлення щодо укладення договору оренди земельної частки (паю) строком на 20 років та правових наслідків подальшої реалізації нею (а в даному випадку і її спадкоємцем) права на виділ земельної ділянки - переукладання договору оренди землі із орендарем, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю).

Відсутність бажання на переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення земельної ділянки на місцевості (в натурі) свідчить про односторонню відмову ОСОБА_6 від виконання договірних зобов`язань, що в свою чергу є порушенням ним приписів статей 525, 526, 629 ЦК України, та доводить недобросовісний характер його дій по відношенню до ПрАТ «АПК-Інвест».

Оскільки відповідачами не визнається право оренди ПрАТ «АПК-Інвест» за земельною ділянкою, кадастровий номер :29:000:0035, площею 4,34 га, а відсутність відомостей про державну реєстрацію речового права ПрАТ «АПК-Інвест» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зумовлює його порушення, вказане право підлягає захисту шляхом визнання його судом.

За допомогою даних, що містяться на Публічній кадастровій карті, ПрАТ «АПК-Інвест» стало відомо про наявність ще одного договору оренди, укладеного між новим власником земельної ділянки кадастровий номер :29:000:0035, ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан», право оренди землі за яким зареєстровано 05 березня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області, всупереч того, що є діючий договір від 01 квітня 2013 року між ПрАТ «АПК-Інвест» і ОСОБА_4 .

Оспорюваний договір суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права ПрАТ «АПК-Інвест» як орендаря, що відповідно до статей 203, 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області рішенням від 20 квітня 2021 року позов задовольнив.

Визнав за ПрАТ «АПК-Інвест» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :29:000:0035 площею 4,34 га на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованого 01 серпня 2013 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1118.

Визнав недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :29:000:0035 площею 4,34 га, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано 05 березня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області.

Припинив речове право, зареєстроване за № 35884107 за ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан», яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» та було зареєстровано 05 березня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевий суд мотивував тим, що укладення договору оренди земельної частки (паю) на 20 років свідчить про намір сторін забезпечити тривалу стабільність свого становища в цих правовідносинах і в такому випадку відмову орендодавця від переукладення після виділення земельної ділянки в натурі не можна вважати добросовісною поведінкою відносно орендаря.

Укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :29:000:0035 між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» у період дії іншого договору - вказаного вище договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, суперечить частині першій статті 95 ЗК України, статтям 25, 27 Закону України «Про оренду землі» та порушує права позивача, як орендаря, які підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним та припинення згідно із статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речового права, зареєстрованого за № 35884107 за ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан», яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан», яке було зареєстровано 05 березня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області.

Донецький апеляційний суд постановою від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Байгуш О. Ю., задовольнив. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2021 року у частині задоволення позовної вимоги про визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :29:000:0035, площею 4,34 га, за орендарем - ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованого 01 серпня 2013 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1118, скасував та ухвалив у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги.

У частині судового збору змінив рішення місцевого суду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовні вимоги про переукладення договору оренди (зміну правовідношення в частині предмета договору оренди) ПрАТ «АПК-Інвест» не заявляло. За таких обставин, право оренди земельної ділянки з кадастровим № :29:000:0035, площею 4,34 га не виникло, а тому відсутні правові підстави для визнання за ПрАТ «АПК-Інвест» права оренди цієї земельної ділянки.

Рішення місцевого суду в апеляційному порядку переглядалося лише в частині задоволених позовних вимог про визнання права оренди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПрАТ «АПК-Інвест» у липні 2021 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 29 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання за ПрАТ «АПК-Інвест» права оренди земельної ділянки.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що договір оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року не припинив своєї дії, тому договірні зобов`язання, які виникли з договору оренди земельної частки (паю) продовжують діяти і є чинними для нового власника земельної ділянки з кадастровим № :29:000:0035. Тобто право оренди земельної ділянки є похідним від права оренди земельної частки (паю), оскільки після розпаювання загального масиву невизначених земельних ділянок на місцевості і виділення в натурі земельної ділянки, що відповідає орендованому паю, відповідна частина земної поверхні, якою користується орендар, не зникає, а відбувається лише зміна її правового статусу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20)).

Обраний ним спосіб захисту є таким, що закріплений у ЗК України, оскільки повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від представника ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» - адвоката Байгуша О. Ю. у жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що ефективним способом захисту порушених прав позивача має бути саме заявлені ним вимоги про переукладення договору оренди земельної частки (паю) на договір оренди землі, а не визнання за ним права оренди.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 16 вересня 2021 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Костянтинівського міського суду Донецької області.

Справа № 233/4580/20 надійшла до Верховного Суду 01 жовтня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 грудня 2021 року справу призначив до судового розгляду у складі колегії п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ДН № 0237591 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружківський» у селі Миколайпілля Костянтинівського району, розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах.

Між ПрАТ «АКП-Інвест» та ОСОБА_7 01 квітня 2013 року було укладено договір оренди земельної частки (паю), належної останній на підставі сертифікату серії ДН № 237591, згідно з пунктами 1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець передав орендарю у володіння та користування земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових га строком на 20 років.

Пунктом 2.2 договору передбачено обов`язок орендаря сплачувати щороку орендну плату в розмірі 4 823,53 грн.

Відповідно до пункту 2.3 договору в разі переходу права власності до інших осіб, цей договір оренди зберігає чинність для нового власника на тих же умовах. У разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 4 договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року передбачено, що він набуває чинності з моменту його реєстрації в Миколайпільській селищній раді.

Сторони вказаного вище договору оренди 01 квітня 2013 року підписали акт приймання передачі земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових га відповідно до договору оренди від 01 квітня 2013 року.

ОСОБА_1 09 листопада 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини - ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружківський» села Миколайпілля Костянтинівського району Донецької області розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, який належав ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ДН № 0237591.

З довідки за підписом сільського голови Миколайпільської сільської ради Гуторова М. В. № 1 судами встановлено, що згідно з сертифікатом серії ДН № 0237591, виданим Костянтинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Костянтинівської РДА № 404 від 04 вересня 2000 року ОСОБА_4 , колишньому члену КСП «Дружківський» виділена земельна частка (пай) в лоті № 24 із земель Миколайпільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка успадкована ОСОБА_1 та перебуває в оренді ПрАТ «АПК-Інвест» згідно з сертифікатом.

Розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 01 грудня 2017 року № 400 ОСОБА_1 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку із земель КСП «Дружківський» орієнтовною площею 4,86 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

Відповідно до розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 19 лютого 2018 року № 92 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано у власність, виділено в натурі ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :29:000:0035, загальною площею 4,3400 га, з них рілля - 4,3400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району.

Відповідно до договору міни від 16 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :29:000:0035 набула ОСОБА_2 .

Згідно з договором міни від 08 жовтня 2018 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :29:000:0035 набула ОСОБА_3 .

Відповідно до договору міни від 19 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :29:000:0035 набула ОСОБА_2 .

Між ОСОБА_2 та ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» 05 березня 2020 року було укладено договір оренди землі відповідно до пунктів 1, 2, 5 якого ОСОБА_2 передала в користування останньому належну їй земельну ділянку кадастровий номер :29:000:0035, площею 4,34 гектарів строком на 10 років, про що складено відповідний акт.

05 березня 2020 року за ФГ «Ф. Г. Щедрий Лан» зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер № :29:000:0035.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше прийнятій постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2021 року у справі 233/1851/20-ц (провадження № 61-2757св21).

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаній постанові, викликана тим, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року за обставин пред`явлення ПрАТ «АПК-Інвест» позовних вимог про визнання права оренди земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_2 , за орендарем ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між товариством та ОСОБА_8 , зареєстрованого 02 квітня 2012 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних частко (паїв) Миколайпільської селищної ради Костянтинівського району Донецької області № 1021, дійшла висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не бажає продовження дії договору оренди спірної земельної ділянки, тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для захисту порушеного права позивача, яке полягає у визнанні за ним права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :44:000:0016, площею 4,4359 га на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_8 та ПрАТ «АПК-Інвест».

Однак з наведеним висновком погодитися не можна з огляду на таке.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України, статтею 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно частин першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 181/598/19 (провадження № 61-10997св20) зазначено, що: «тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року у справі № 233/3366/19 (провадження № 61-5085св20) вказано, що: «якщо сторони прямо не домовилися про порядок переукладення договору оренди паю на договір оренди землі, колегія суддів вважає, що використане словосполучення «переукладення договору», яке вживається сторонами в договорі оренди паю та законодавцем у частині другій розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», слід розуміти як укладення нового договору на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), з урахуванням відповідних змін, що вимагаються в частині предмету оренди відповідно до правового статусу виділеної на місцевості земельної ділянки, так і внесення змін до договору оренди земельної частки (паю) з метою його приведення в частині предмета оренди у відповідність з правовим статусом виділеної на місцевості земельної ділянки. Інші умови договору оренди, за виключенням необхідних змін в частині предмета оренди, можуть бути змінені виключно у випадках, передбачених самим договором або за домовленістю сторін».

У пункті 2.3 договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_9 , сторони обумовили, що в разі переходу права власності до інших осіб, цей договір оренди зберігає чинність для нового власника на тих же умовах. У разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Предметом договору оренди земельної частки (паю) від 01 квітня 2013 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_7 , є земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 237591.

Апеляційним судом було встановлено, що після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки договір оренди землі між орендодавцем та ПрАТ «АПК-Інвест» не було переукладено відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позовних вимог про переукладення договору оренди (зміну правовідношення в частині предмета договору оренди) ПрАТ «АПК-Інвест» не заявляло. За таких обставин право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :29:000:0035, площею 4,34 га не виникло, а тому відсутні правові підстави для визнання за ПрАТ «АПК-Інвест» права оренди цієї земельної ділянки.

Викладене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 233/2107/20 (провадження № 61-4078св21).

Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 233/1851/20-ц (провадження № 61-2757св21) передавши справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Керуючись частиною другою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Ф. Г. Щедрий Лан», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та припинення речового права, яке виникло на підставі договору оренди землі, за касаційною скаргою Приватногоакціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 29 червня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийА. І. Грушицький Судді:І. В. Литвиненко С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. В. Сердюк