Справа № 652/1173/21
Провадження 2/652/271/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши цивільну справу у судовому засіданні в смт Високопілля, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, зазначивши у позовній заяві про те, що 26.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який було розірвано на підставі рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 23.09.2021 року. Під час шлюбу, на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 09.04.2014 року, нею було набуто у приватну власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Даний будинок вона придбала за допомогою своїх батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за кошти останніх, у розмірі 50000 грн., які батьки передали їй у подарунок. Так як кошти на придбання житлового будинку були подаровані її батьками, то вважає, що придбаний нею будинок є виключно її приватною особистою власністю, оскільки право спільної сумісної власності на таке майно у ОСОБА_2 не виникло. Просить суд, визнати за нею, право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 18.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також розглянути справу у її відсутності(а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву в якій не заперечує у задоволенні позову, надавши відзив на позовну заяву (а.с.31-33) та про розгляд справи у його відсутність (а.с.34).

Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, суд приходить до наступного:

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.6) з`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в смт Архангельське Високопільського району Херсонської області та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Має ідентифікаційний номер платника податків (ІПН)- НОМЕР_1 (а.с.7)

- Із копії Договору купівлі продажу житлового будинку від 09 квітня 2014 року посвідчений державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори(а.с.8-9) з`ясовано, що ОСОБА_1 , придбала у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

- Із копії заяви-згоди ОСОБА_2 (а.с.10) з`ясовано, що ОСОБА_2 , надає згоду своїй дружині, ОСОБА_1 на придбання житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , який буде на правах спільної сумісної власності.

- Із копії розписки ОСОБА_5 (а.с.11) з`ясовано, що 06 липня 2013 року, ОСОБА_5 , отримала від ОСОБА_3 , за присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суму в 40000 грн., як передплата за купівлю житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , решту коштів буде отримано після оформлення будинку на нового власника.

- Із копії витягу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2021 року (а.с.12) з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 із часткою власності -1/1.

- Із Звіту про оцінку майна (а.с.13-26) з`ясовано, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , із часткою власності 1/1, складає в сумі 85977,12 грн.

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.35) з`ясовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в смт Архангельське Високопільського району Херсонської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно 81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Так, судом встановлено, що сторони з 26.10.2013 року перебували у шлюбі. Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 23.09.2021 року шлюб між сторонами розірваний .

В період шлюбу, 09.04.2014 року між ОСОБА_5 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений Державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори Херсонської області, за кошти надані ОСОБА_3 , батьком позивача.

Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно частини першої статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року у цивільній справі №711/5108/17 (провадження № 61-1935св18), вбачається, що колегією суддів зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.

Вимоги статті 61 СК України свідчать, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Із правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, у цивільній справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18), вбачається, що колегією суддів ВП Верховного Суду, зроблено висновок, що у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів.

Надані документи свідчать, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2014 року належить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , із часткою володіння 1/1 (а.с.12), який придбано на кошти батьків позивача, що підтверджується розпискою (а.с.11), а також не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с.31-32)

За таких обставин суд прийшов до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 , придбаний за рахунок особистих коштів позивача, а тому, зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є її особистою приватною власністю.

Ті обставини, що у договорі не зазначено, що житловий будинок придбаний1 за особисті кошти позивача, не є підставою для визнання її спільною сумісною власністю.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 908,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 22.12.2021 року (а.с.5).

На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.57, 60, 61, 69, 70 СК України, ст.ст.325, 368 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 141, 229, 264, 265, 273, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 , право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 18.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН-НОМЕР_2 ), уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН-НОМЕР_1 ), судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Суддя В.М.Дригваль