справа № 165/335/22
провадження №2/165/329/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

07.02.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Нововолинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Вимоги мотивує тим, що її матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки заповіту не залишили. Після смерті його матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на її майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, власницею якої вона була на праві спільної сумісної власності подружжя. Після смерті дружини ОСОБА_3 прийняв спадщину на 1/2 частку будинку у відповідності з ч.3 ст. 1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записом у будинковій книзі, і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Але юридично спадщину ОСОБА_3 не оформив. Таким чином він є власником всього будинку. Позивач вказує, що вона, як дочка спадкодавця ОСОБА_3 має право на спадщину після нього за першою чергою спадкоємців за законом згідно з ст.1261 ЦК України і прийняла її відповідно до ст.1269 ЦК України, подавши заяву нотаріусу.

Зазначає, що її рідний брат ОСОБА_4 відмовився від спадщини після ОСОБА_3 , про що подав заяву приватному нотаріусу Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Пасюк Л.О. Відповідно до ч.5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Тобто він відмовився від прийняття всієї спадщини, в т.ч. і на житловий будинок. Інших спадкоємців за законом немає. Отже позивач єдиний спадкоємець майна спадкодавця ОСОБА_3 .

Наголосила, що вона вже прийняла спадщину після спадкодавця, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.0726га, кадастровий №:01:014:0203, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Зазначене свідоцтво видане 21.07.2021 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Пасюк Л.О. ( спадкова справа № 42/2021), що вбачається з Витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 07.06.2021 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2021р.

Однак вона не може отримати свідоцтво про спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами через відсутність правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Пасюк Л.О. Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.07.2021р. № 200/02-14.

Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, а також відсутня державна реєстрація права власності на цей будинок, що вбачається з довідки КП « Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2021р. №2581, тому єдиним засобом захисту права позивача на успадкування будинку є визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Оскільки, житловий будинок закінчено будівництвом до 05 серпня 1992 року, вважає, що документом, який засвідчує його відповідність вимогам законодавства, будівельним нормам, державним стандартам і правилам є технічний паспорт, виготовлений 30.06.2021 року за результатами технічної інвентаризації.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає, не заперечив щодо його задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, визнання права власності здійснюється шляхом пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини, та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

У даному випадку до правовідносин щодо спадкування слід застосовувати норму, яка діяла на час відкриття спадщини, а до правовідносин щодо набуття права власності на будинок - законодавство, яке було чинним на момент закінчення будівництва.

Спадковий будинок був закінчений будівництвом в 1990 році, отже право власності на нього набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Щодо законодавчих норм, якими передбачені допустимі докази права власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно, то реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них (надалі «Об`єкти»), що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127). Для проведення державної реєстрації прав власності на Об`єкти, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. Тому при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування, рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Дослідивши копію спадкової справи (а.с.49-90), враховуючи безумовну відмову ОСОБА_4 від прийняття належної йому частки в спадщині (а.с. 53) визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє.

Керуючись ст.ст. ст. 12, ст. 13, ст. ст. 137, 141, ч.4 ст. 206, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, ст.ст. 392, 1261 ЦК України,- суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентфікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук