Справа № 148/1039/21
Провадження №2/148/64/22
08 червня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі: судді Штифурко Л.А.,
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Служби у справах дітей Тульчинської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 25.03.2017 ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_5 , яка змінили прізвище на " ОСОБА_6 ". У ОСОБА_2 від попереднього шлюбу з відповідачем ОСОБА_4 є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2019 року позивачі постійно проживають разом у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка була надана у цьому ж році ОСОБА_1 . У ОСОБА_1 склалися добрі стосунки з ОСОБА_3 , якій він фактично замінив батька. Відповідач вихованням доньки не займається, не займався і раніше, ще до одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зі своєю донькою відповідач не бачиться, у її житті участі не приймає, обов`язків по утриманню доньки не виконує, сплачує аліменти у примусовому порядку через державну виконавчу службу, має значну заборгованість по аліментах, понад 26 000 грн. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей. Він не робить дочці подарунків та не виявляє інших знаків уваги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавився її життям, не відвідував її вдома та/чи у школі. Вказане, на думку позивачів, свідчить про те, що ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.
З огляду на вказане вище, позивачі просять суд позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.11.2021 в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та залучено до участі в справі орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради за місцем проживання дитини для подання висновків на виконання своїх повноважень (а.с. 107,108).
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.12.2021 в підготовчому судовому засіданні до участі в справі також залучено Службу у справах дітей Тульчинської міської ради (а.с. 133,134).
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.02.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті 28.02.2022 (а.с. 183).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 проживає в його сімї шість років. Він ставиться до неї, як до рідної дочки, має намір її удочерити, а тому наполягає на позбавленні відповідача батьківських прав, оскільки усиновлення можливе і щодо повнолітньої особи. Раніше з таким позовом вони не зверталися, так як ОСОБА_3 ще не усвідомлювала всіх наслідків. А звернулися після того, коли вона виявила таке бажання.
Позивач ОСОБА_2 пояснила, що відповідач ОСОБА_4 є біологічним батьком її дочки ОСОБА_7 . Після розірвання з ним шлюбу вона 25.03.2017 вийшла заміж за ОСОБА_1 та разом з дочкою переїхали в м. Бориспіль, де проживають зараз. Відповідач з тих пір з дочкою не бачиться, її вихованням не займається. Аліменти сплачує тільки один раз в рік з доходів, отриманих від надання в оренду землі (паю), має заборгованість по аліментах. Дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, навчається в університеті. Просила позбавити ОСОБА_8 батьківських прав щодо доньки.
Позивач ОСОБА_3 пояснила, що проживає з матір`ю та вітчимом ОСОБА_1 відтоді, як вони одружилися, в м. Борисполі Київської області. З тих пір вона з рідним батьком не спілкується. Він її життям не цікавиться, участі у вихованні не приймає, аліментів вчасно не сплачує. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилося 18 років, вона є студенткою Національного педагогічного університету ім. Драгоманова. Раніше з таким позовом вона до суду не зверталась. Звернулись до суду після того, як на сімейній нараді було вирішено, що вітчим ОСОБА_1 буде її удочеряти. Просила позбавити біологічного батька батьківських прав щодо неї.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.
Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 123).
Представник Служби у справах дітей Тульчинської міської ради в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на думку суду.
За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивачі не заперечили проти такого порядку вирішення спору.
Вислухавши пояснення позивачів, представника Служби у справах дітей Тульчинської міської ради, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів: серії НОМЕР_1 , виданого 25.05.2012 Солом`янським РУ УМВС України (а.с. 5-6), серії НОМЕР_2 , виданого 23.05.2017 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 7) та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_3 згідно копії паспорта № НОМЕР_3 , виданого 28.02.2019, органом 0534, є громадянкою України (а.с.9) та згідно копії довідки ЦНАП її місце проживання з 11.07.2019 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10) .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторного виконкомом Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 12).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Відділом РАЦС Тульчинського РУЮ Вінницької області, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розірвано 21.07.2005, про що зроблено актовий запис № 130 (а.с. 13).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого повторно 13.02.2019, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м.Києві 25.03.2017, про що зроблено актовий запис №386. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 14).
Відповідно до довідки №343/285-д від 24.05.2021, виданої ВЧ А2330 полковнику ОСОБА_1 , на його утриманні знаходиться сім`я в складі дружини ОСОБА_14 та доньки дружини ОСОБА_3 (а.с.15).
З копії довідки про перевірку жилих умов від 18.05.2921 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , в квартирі, яка належить до службового житла, проживають: ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та донька дружини ОСОБА_3 . Сім`я потребує поліпшення житлових умов згідно з чинним законодавством - надання постійного житла за складом сім`ї (а.с.22).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов №180 від 26.08.2021, житлово-побутові умови проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для неповнолітньої ОСОБА_3 створені умови для належного проживання, виховання та утримання. Для дитини виділена окрема кімната, яка оснащена всім необхідним для навчання та відпочинку (а.с. 89).
Згідно копії характеристики від 20.05.2021, виданої директором Бориспільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №6, ОСОБА_3 , 2004 року народження, навчається в закладі з десятого класу. За час навчання в школі ОСОБА_15 показала високий та достатній рівень знань з усіх навчальних предметів. Батьки цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім`ї. Надають допомогу класному керівнику. Регулярно відвідують школу (а.с. 23).
Згідно заяви ОСОБА_16 , яка нотаріально посвідчена 02.07.2019, він відмовляється від утримання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).
Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 18.01.2022, ОСОБА_4 повідомив, що не спілкується з дочкою ОСОБА_3 з 2006 року. Просить вважати актуальною його заяву від 02.07.2019 щодо позбавлення батьківських прав (а.с. 180).
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради 01.02.2022 №75, орган опіки та піклування вважає можливим позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 177, 178).
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, передбачено ч.1 ст.164 СК України, де вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайно правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
За змістом норм сімейного законодавства (Глава 13 Сімейного кодексу України) та роз`яснень, наведених у п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Згідно з ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Отже, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, тобто щодо особи, яка не досягла вісімнадцяти років.
Аналіз фактичних обставин у справі та наявні докази обґрунтовано підтверджують, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час досягла повноліття, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилось 18 років, та не має статусу дитини в розумінні Сімейного кодексу України. З досягненням ОСОБА_3 повноліття, відповідач ОСОБА_4 втратив батьківські права по відношенню до неї, гарантовані чинним сімейний законодавством, позбавлення яких було предметом позовних вимог.
З огляду на вказане, позов задоволенню не підлягає саме з указаної підстави.
Разом з цим, оскільки ОСОБА_3 на час звернення до суду була неповнолітньою та втратила статус дитини на час ухвалення судового рішення, суд вважає необхідним зазначити, що зясовані в ході судового розгляду обставини та досліджені докази, на переконання суду, не є такими, що безумовно свідчили про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з інших підстав.
Так, нотаріально посвідчена заява відповідача, на яку посилались позивачі, як на визнання відповідачем позову, вчинена ще 02.07.2019 року, а звернулись вони в суд лише в червні 2021. При цьому в цій заяві відповідач лише вказав, що відмовляється від утримання та виховання доньки, про те, що він надає свою згоду на позбавлення його батьківських прав в заяві не йдеться. Акт обстеження умов проживання від 18.01.2022, згідно якого відповідач нібито підтримує вказану заяву та бажає, щоб його позбавили батьківських прав, на думку суду, не є належним доказом такої волі відповідача.
Висновок органу опіки та піклування щодо розвязання спору має для суду рекомендаційний характер та відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з ним, якщо він є недостатньо обгрунтованим та суперечить інтересам дитини.
Не заважаючи на те, що згідно висновку, затвердженого 01.02.2022 рішенням Бориспільської міської ради, орган опіки та піклування вважає можливим позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , він не достатньо обгрунтований щодо того, чи буде позбавлення батьківських прав доцільним та як це буде сприяти якнайкращим інтересам дитини. Зазначино лише, що це дозволить захистити права неповнолітньої на належне виховання, матеріальне забезпечення, захист житлових та майнових прав, хоча з його змісту вбачається, що ці права дитини вже забезпечені. Крім того, в обгрунтування даного висновку про те, що батько самоусунувся від виховання та матеріального утримання неповнолітньої доньки покладено заяву відповідача від 02.07.2019, та акт від 18.01.2022, оцінку яким надано судом вище.
Також в ході судового розгляду було зясовано, що основною причиною даного позову було бажання позивача ОСОБА_1 усиновити свою падчерку ОСОБА_3 , яка проживала в його сімї останні шість років. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що за ці шість років, коли ОСОБА_3 була неповнолітньою, ніхто з позивачів з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача не звертався, ні сам ОСОБА_1 , ні мати дитини, ні сама дитина. Посилання ж позивачів на те, що до такого усвідомленого висновку прийшла саме ОСОБА_3 і лише після цього постала необхідність в зверненні до суду, на переконання суду, безпідставні, адже правом на звернення дитини з позовом про позбавлення батьківських прав, закон наділяє дитину вже з 14 років, враховуючи психологічні особливості дитини такого віку.
Слід також зазначити, що ОСОБА_3 протягом останніх шести років проживала в іншому місці, значно віддаленому від місця проживання свого батька, тому сумнівним є питання щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків. Можливо вказана обставина була перешкодою для виконання відповідачем в повній мірі своїх обовязків, зокрема щодо виховання доньки її духованого та культурного розвитку.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини першої ст. 13 ЦПК України передбачає. що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених небю вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона ,,
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 19, 150, 164, 165, 166 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сімї Бориспільської міської ради, Служби у справах дітей Тульчинської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А. Штифурко