ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2566/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, обгрунтовуючи тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 проживає поверхом вище та є власником квартири АДРЕСА_2 того ж будинку. 25 листопада 2019 року квартиру позивача було затоплено. Факт пошкодження квартири АДРЕСА_1 був зафіксований актом №25/7 обстеження на предмет залиття квартири АДРЕСА_1 , складеного уповноваженими працівниками ОСББ «РІВ`ЄРА+». Згідно вказаного акту залиття обстеження на предмет залиття у кв. АДРЕСА_1 , складеного комісією ОСББ «РІВ`ЄРА+» затвердженого Головою правління ОСББ «РІВ`ЄРА+», зазначено, що пошкодження майна сталося у результаті затоплення квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище. Причинний зв`язок підтверджується також Актом, фото з квартири і логічними умовиводами, бо, якщо зверху в квартирі стікає вода, то, вочевидь, тіче вона з квартири, що знаходиться над нею. Факт завданої майну позивача шкоди підтверджується даними акту та висновку експерта. Згідно з висновком про розмір майнового збитку від 01.09.2019 складеним суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ФОН ОСОБА_5 вартість проведення ремонту квартири позивача разом з вартістю будівельних та оздоблювальних матеріалів, що підлягають повній заміні становить 99 942 грн. 00 коп. Також, за проведення експертизи позивачем було сплачено 7000 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що залиття сталося з вини відповідача, позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої залиттям квартири, матеріальної шкоди у сумі 99 942 грн. 00 коп., 7000 грн. 00 коп. на оплату послуг експерта, та судові витрати. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, можливими хворобами переїзду в село за 70 км від роботи і свого постійного житла. Особливо гостро позивач відчувала переживання в зв`язку з тим, що ремонт було закінчено майже напередодні затоплення. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду 16.01.2020 у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу розподілено судді Сирбул О.Ф. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 з посади судді Дарницького районного суду міста Києва, та у встановленому ЦПК України порядку передано у провадження судді Сирбул О.Ф.

Ухвалою суду від 07.10.2020 прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.05.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у відзиві на позов. Заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з тим, що надані позивачем докази жодним чином не вказують на причетність до затоплення квартири позивача саме з квартири відповідача, а в наданому акті, який зроблений комісією, вину в заподіянні шкоди відповідача не встановлено.

У судовому засіданні 25.05.2021 представником позивача заявлено клопотання про виклик та допит ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у якості свідків, які можуть надати пояснення суду стосовно складеного акту про залиття та саму подію залиття квартири позивача з квартири відповідача.

Ухвалою суду від 25.05.2021 вказане клопотання було задоволено судом, та забезпечення явки вказаних свідків покладено на сторону позивача.

Суд сприяв у виклику вказаних свідків та двічі було оголошено перерву для забезпечення їх явки до суду.

Проте, свідки до суду не з`явились, стороною позивача їх явку забезпечено не було.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 30.11.2017 зареєстрованим в реєстрі за № 4511, що засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчаком С. М.

Відповідач ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_3 .

25 липня 2019 року сталось затоплення квартири АДРЕСА_1 .

Факт затоплення квартири зафіксовано актом № 25/7 обстеження на предмет залиття у кв. АДРЕСА_1 , складеного комісією ОСББ «РІВ`ЄРА+» затвердженого Головою правління ОСББ «РІВ`ЄРА+», на підставі заяви № 25/7 від 25.07.2019 від власника квартири ОСОБА_3 . Вказаний акт було укладено при участі позивача і підписано комісією у складі представників ОСББ.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що внаслідок затоплення квартири пошкоджено стелю, декоративну штукатурку, двері у санвузлах, у деяких місцях повідходили плінтуси від стін, пошкоджено столешницю у санвузлі. На кухні пошкоджено кухонні фасади. На підставі обстеження квартири АДРЕСА_1 комісією зроблено висновок того, що комісія вважає, що пошкодження майна ймовірно сталось у результаті затоплення із квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище.

01 вересня 2019 року, ФОП ОСОБА_5 складено висновок про розмір майнового збитку (визначення розміру майнової шкоди), яким визначив розмір майнової шкоди, який завдано ОСОБА_3 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулося 25 липня 2019 року станом на момент складання даного звіту становить 99 942,00 грн.

Також позивачка посилалася на те, що нею було витрачено кошти на проведення оцінки майнової шкоди у розмірі 7000,00 грн., на підтвердження чого надала відповідні на те документи.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить.

Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується ст.1192 ЦК України.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

На підтвердження наявності вини відповідача у залитті квартирипозивача АДРЕСА_1 і відповідно завдання цим матеріальної шкоди, сторона позивача посилається наакт від 25.07.2019 № 25/7 обстеження на предмет залиття у кв. АДРЕСА_1 , складеного комісією ОСББ «РІВ`ЄРА+» затвердженого Головою правління ОСББ «РІВ`ЄРА+».

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Суд надаючи критичну оцінку актувід 25.07.2019 № 25/7 обстеження на предмет залиття у кв. АДРЕСА_1 , як достовірного доказу вини відповідача у затопленні квартири АДРЕСА_1 звертає увагу, на те, що акт, не відповідає затвердженій Наказом формі, зокрема, у наданому позивачем акті відсутні причини залиття квартири, прізвище ім`я по батькові власника (наймача, орендаря) квартири; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

У змісті наданого позивачем акту від 25.07.2019 №25/7 зазначено, що «Комісія вважає, що пошкодження майна ймовірно сталося у результаті затоплення із квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище», тобто, вказаний акт не містить фактичної причини залиття квартири, прізвище ім`я по батькові власника (наймача, орендаря) квартири; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Присутність зацікавлених осіб з боку винної сторони не забезпечено.

Акт від 25.07.2019 містить склад комісії, якою здійснено обстеження, а саме: представники ОСББ ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Проте у акті те зазначено посади, які займають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у ОСББ «РІВЄРА+» що позбавляє пересвідчитись у тому чи вказані особи є представниками ОСББ «РІВЄРА+» та чи мають/мали повноваження на складання відповідних актів обстеження.

При цьому, за вимогами Правил 76 до складу комісії обов`язково має входитипредставник організації, яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинковісистеми опалення та водопостачання. Як вбачається з Акту, присутність такої особи не забезпечено.

Так, за вимогами Правил №76 до складу комісії, що проводить комісійне обстеження квартири, входять представники організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представники організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також судом звернуто увагу на те, що у складі комісії, яка здійснювала обстеження, задіяно і власника квартири АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_3 , яка є зацікавленою особою.

Тобто, вимогами вищевказаних правил не передбачено включення до складу комісії зацікавлених осіб ані з боку потерпілої, ані з боку винної сторін, а такі особи можуть бути лише присутніми під час обстеження, а не здійснювати його.

У своїх постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №640/8205/17 (провадження №61-3662св19), від 01.08.2019 у справі №642/5831/16-ц (провадження №61-21962св18), від 19.02.2020 у справах №201/658/16-ц (провадження №61-40389св18), №369/8038/17 (провадження №61-1857св19), неодноразово висвітлював свою думку щодо обов`язкової присутності зацікавлених осіб від потерпілої та винної сторони при складенні акту.

Включення до складу комісії зацікавленої особи з боку потерпілої сторони, в той час як з боку винної сторони не забезпечено навіть формальної присутності представників, ставить під сумнів достовірність Акту від 25.07.2019 як доказу самого факту залиття квартири АДРЕСА_1 .

Комісією не встановлено ані характеру залиття квартири АДРЕСА_1 , ані його причин. Не визначено у ньому також і обсягів необхідного ремонту приміщень квартири, переліку всіх пошкоджених речей та їх орієнтовної вартості.

Комісією не зроблено висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з акту, припустивши, що залиття відбулось із квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, комісія не вчинила жодних дій щодо встановлення факту залиття квартири АДРЕСА_4 саме з квартири АДРЕСА_2 , не перевірила, що стало причиною такого залиття, не встановила винної сторони та наслідками, у вигляді нібито завданої шкоди.

Крім того, перелічивши виявлені пошкодження, комісією не встановлено їх характеру, тобто тих ознак, на підставі яких ці пошкодження можна пов`язати із залиттям квартири.

Також, комісією не вказано ознаки, які дали можливість припустити, що затоплення відбулось саме з квартири поверхом вище, а не з внутрішньобудинкових систем водопостачання.

До акту також не додано жодного фотографічного зображення виявлених пошкоджень, як факту залиття квартири, так і обсяг виявлених пошкоджень.

Акт від 25.07.2019 не містить відомостей про протиправність поведінки саме відповідача, як і будь-якої особи, не зазначено в чому саме така протиправна поведінка полягає.

При цьому, керуючись вимогами Додатку 4 Правил 76 у Акті має бути зазначена чітко визначена причина залиття, а саме «....... а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушиикосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.)».

Будь-яких порушень користування відповідачем приладами водопостачання чи втручання у систему водопостачання не підтверджено, та не вказано чиї саме протиправні дії стали наслідком затоплення квартири позивача.

У свою чергу наданий стороною позивача акт від 25.07.2019 №25/7 не містить таких причин, тобто не вказує на протиправну поведінку відповідача у справі.

Крім того, квартиру відповідача АДРЕСА_2 не було обстежено комісією, не встановлено будь-яких порушень чи несанкціонованих втручань з боку відповідача.

Доказів здійснення будь-яких заходів, направлених на залучення відповідача до процедури складання акту не надано.

Сам лише факт наявності певної шкоди без протиправної поведінки, як обов`язкової складової складу цивільного правопорушення, не є підставою для відшкодування такої шкоди.

Вищевикладене, вказує на те, що акт №25/7 від 25.07.2019 на предмет залиття у кв. АДРЕСА_1 , затвердженого Головою правління ОСББ «РІВ`ЄРА+» не відповідає вимогам вищевказаних Правил що свідчить про неналежність та недопустимість такого документу, як доказу завдання шкоди саме відповідачем.

Судом враховується правова позиція, викладена у Постановах ВС від 21.02.2018 в справі №2-1974/11, згідно до якої зазначено, що акт, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

За змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений, як не встановлено і факту його протиправної поведінки.

Жодним із доданих до позовної заяви документів не вказує на факт того, що вода стікала у квартиру АДРЕСА_4 зверху (з квартири відповідача), зроблено виключно припущення, що відбулось затоплення, яке не підтверджено фактичними обставинами та доказами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України).

Так, згідно позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові у справі №6-2125цс16 від 23.07.2017, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. ВСУ підтримав позицію суду касаційної інстанції, який зазначив, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Разом з тим, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини сторін, позивачем не надано належних та достатніх доказів наявності майнової шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні.

Посилання позивача на ст. 10 Житлового кодексу України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, не наводить жодного доказу чи факту порушення відповідачем вимог цих норм, як і не наводить доказів та доводів наявності будь-яких несправностей саме у квартирі відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт залиття квартири позивача підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та визнано і не заперечувалось учасниками судового розгляду, однак оцінивши докази надані сторонами суд дійшов висновку про доведення відповідачем відсутності її вини у залитті квартири позивача з належної відповідачу квартири, відповідно відсутня вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття її квартири.

Не підлягає задоволенню вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.

Норми ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки, судом не встановлено вини відповідача у залитті квартири позивачки, та як наслідок відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди заподіяної, відсутні і підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди, що є похідною вимогою і залежить від вирішення питання стосовно первісної вимоги, яка за висновками суду задоволенню не підлягає.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: