Справа №705/3026/17
2/705/163/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузуб А.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Умань питання про виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2021 про залишення без руху судової справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільно нажитого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя.

14.11.2017 відповідачка ОСОБА_5 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_1 особистою приватною власністю та поділ спільно нажитого майна подружжя.

10.01.2018 ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету та підстав позову та просить визнати за ОСОБА_5 , яка є відповідачем за первісним позовом, право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: :01:002:1531, розташовану в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, вартість якої становить 20 000 гривень, без утримання з неї Ѕ частини вартості земельної ділянки.

08.11.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву про розширення позовних вимог.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2020 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільно нажитого майна та об`єднано в одне провадження.

15.09.2020 ОСОБА_4 звернулась до суду ще з однією зустрічною позовною заявою про поділ спільно нажитого майна подружжя.

На підставі розпорядження керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області Михайлюк Н.М. від 05.05.2021 року № 485/21 у зв`язку з тим, що суддю ОСОБА_6 відраховано із штату Уманського міськрайонного суду 16.04.2021 року (наказ №11-К від 16.04.2021) 05 травня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021 справа передана на розгляд судді Єщенко О.І.

Ухвалою судді Єщенко О.І. від 05.07.202 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Оскільки після відкриття провадження у справі було встановлено, що позовна заява та зустрічна позовна заява не відповідали вимогам ст. 175 ЦПК України, то відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України 17.11.2021 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області було залишено без руху справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільно нажитого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя та надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зустрічної позовної заяви терміном у п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до п. 12 ч. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

10.12.2021 позивач ОСОБА_7 та її представник адвокат Банар В.В. подали заяву про усунення недоліків позовної заяви та зустрічну позовну заяву про поділ спільно нажитого майна подружжя у новій редакції.

13.12.2021 позивач ОСОБА_1 подав позовну заяву про розподіл спільно нажитого майна подружжя в новій редакції.

26.01.2022 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву по уточнення позовних вимог.

Враховуючи подані заяви про усунення недоліків, було призначено підготовче засідання, бо недоліки мали бути усунуті, як за первісним, так за зустрічним позовом, які були об`єднані.

15.04.2022 відповідач ОСОБА_4 подала відзив на нову редакцію позовної заяви про поділ спільно нажитого майна та вважає, що вона має бути залишена судом без розгляду, оскільки позивачем за первісним позовом недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 17.11.2021, усунуті не були, а була подана нова редакція позовної заяви з одночасною зміною як підстав, так і предмету позову. Одночасна зміна позивачем підстав і предмета позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. За змістом поданої до суду заяви позивач фактично подав заяву, якою змінив предмет та підстави позову, виклавши заявлені вимоги в новій редакції, відмінній від вимог, викладених у первісній заяві, додавши окремі позовні вимоги щодо виділення позивачу за позовом ОСОБА_1 і визнання за ним права власності на земельну ділянку, виділення відповідачу за позовом ОСОБА_4 рухомого майна (побутової техніки та меблів) зі спільної сумісної власності в кількості 16 найменувань. Крім того, утримати з відповідача за позовом ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 463 737 грн 80 коп. як різницю у вартості майна, виділеному кожному із подружжя. Також змінені підстави позовних вимог в частині поділу автомобіля, квартири, земельної ділянки, що є недопустимими в розрізі положень цивільного процесуального законодавства. Просила позовну заяву (нову редакцію) ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про поділ спільно нажитого майна залишити без розгляду, а в разі прийняття до розгляду відмовити у повному обсязі.

07.06.2022 ОСОБА_1 подав пояснення на відзив відносно позовної заяви ОСОБА_1 та вважає, що вимоги сторони відповідача, викладені в його відзиві, до задоволення не підлягають.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявив клопотання про залишення первісного позову ОСОБА_9 без розгляду, вважаючи, що позивачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Дашицьким Л.Б. не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду від 17.11.2021.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дашицький Л.Б. заперечували проти заявленого клопотання.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали справи в частині щодо виконання сторонами вимог статей 175, 176 ЦПК України, суд доходить такого висновку з таких підстав.

10.12.2021 на адресу суду ОСОБА_10 було направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви та зустрічну позовну заяву про поділ спільно нажитого майна подружжя в новій редакції.

13.12.2021 на адресу суду ОСОБА_1 було направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви та позовну заяву про розподіл спільно нажитого майна подружжя в новій редакції.

26.01.2022 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву по уточнення позовних вимог.

Однак, у порушення вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, станом на 09.06.2022 недоліки, вказані в ухвалі суду позивачем за позовною заявою ОСОБА_1 не усунуті.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2021 позивачу ОСОБА_1 потрібно привести позовну заяву у відповідність до зазначених вище вимог шляхом викладення позовної заяви в новій редакції, де зазначити:

- ціну позову в розмірі всього майна, що підлягає поділу;

- зазначити перелік майна, яке він вважає спільною сумісною власністю подружжя, із зазначенням ціни кожного окремого майна та про визнання цього майна спільною сумісною власністю подружжя;

- конкретизувати позовну вимогу щодо компенсації йому відповідачкою різниці у вартості майна, яке він просить поділити.

Як вбачається зі змісту позовної заяви про розподіл спільно нажитого майна подружжя в новій редакції (з уточненнями від 26.01.2022) ціна позову вказана в розмірі - 1 233 565, 60 грн, при цьому ОСОБА_1 просить виділити йому і визнати за ним право власності на земельну ділянку вартістю 112560,00 грн.; виділити ОСОБА_4 і визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру, що розташована по АДРЕСА_2 , вартістю 902000,00 грн.; виділити ОСОБА_4 і визнати за нею право власності на рухоме майно зі спільної власності на суму 138035, 60 грн, що в сумі становить 1 152 595, 60 грн. Також ОСОБА_1 вказує, що загальна сума спільно нажитого сумісного майна подружжя, як нерухомого так і рухомого, яке підлягає до виділення та визнання на нього права власності ОСОБА_4 становить 1040035,60 грн, і просить утримати з ОСОБА_4 на його користь грошову суму в розмірі 463737 грн 80 коп., як різницю у вартості майна, виділеному кожному із подружжя.

Водночас у позовній заяві зазначається, що всього майна сторони в шлюбі придбали у спільну сумісну власність за спільні кошти сумісною працею на суму (81000,00 +112560,00+902000,00+138035,60 = 1 233 565,60 грн (один мільйон двісті тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.). Така ж сума зазначена в якості ціни позову.

Із тексту позовної заяви вбачається, що до майна, яке придбане подружжям у період спільного сумісного проживання і яке є спільною сумісною власністю, належить автомобіль NISSAN ALMERA, придбаний в листопаді 2007 року за 81 000 грн 00 коп. та проданий 03 вересня 2015 року. Питання щодо розподілу коштів за рахунок продажу цього автомобіля позивачем не ставиться, водночас, як видно з вище наведеного розрахунку, сума 81 000,00 грн включена в ціну позову, зазначену позивачем.

Крім наведеного вище автомобіля, у тексті позовної заяви також неодноразово згадується нежитлове приміщення салон краси по АДРЕСА_3 , хоча в прохальній частині про дане нерухоме майно взагалі не ставиться питання. Також у тесті позовної заяви наведені розрахунки щодо ремонту квартири у АДРЕСА_4 , а також інформація про експертну оцінку приміщення по АДРЕСА_3 , які взагалі не кореспондуються зі змістом прохальної частини, що позбавляє суд можливості встановити обсяги та вартість майна, яке є спільною сумісною власністю і підлягає поділу, а яке є особистою приватною власністю.

Виходячи зі змісту прохальної частини, суд доходить висновку, що позивачем ОСОБА_1 не зазначено перелік майна, яке він вважає спільною сумісною власністю подружжя, та не висунуто вимогу про визнання цього майна спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, вартість всього майна, про яке позивач ОСОБА_1 ставить питання у прохальній частині, становить 1152595,60 грн, при цьому ціною позову він вказує 1233565,60 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільно нажитого майна подружжя необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, на цьому Європейський суд з прав людини наголошує, зокрема у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Дотримання вимог ст. 175, ст. 176 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 усунула недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений згідно з ухвалою суду від 17.11.2021, суд вважає необхідним продовжити розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 187, 257 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл спільно нажитого майна подружжя залишити без розгляду.

Продовжити розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Роз`яснити особі, заяву якої залишено без розгляду, що після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала в частині залишення первісного позову без розгляду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала в частині продовження розгляду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14 червня 2022 року.

Суддя О.І.Єщенко