Справа № 314/2207/21
Провадження № 2/314/146/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2022 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу № 314/2207/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 46454,30 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.01.2014. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10200,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позичальник належним чином умови договору не виконувала, через що станом на її дату смерті заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 29.01.2014 складає 46454,30 грн., яка складається з 17573,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2537,60 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України; 26343,57 грн. - нарахована пеня.

Позивач зазначає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де зазначене зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14.06.2021 провадження у справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду заперечення на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.01.2014. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10200,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позичальник належним чином умови договору не виконувала, через що станом на її дату смерті заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 29.01.2014 складає 46454,30 грн., яка складається з 17573,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2537,60 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України; 26343,57 грн. - нарахована пеня.

За приписами ст.ст. 1216,1218ЦК України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначає позивач, на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_2 проживав відповідач по справі, посилаючись на копії їх паспортів, де зазначене однакове місце реєстрації.

Згідно із ч.3 ст. 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим на запит суду сільським головою Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області надано відповідь від 03.06.2021 № 01-30/0926, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29.09.2006 по теперішній час.

На запит суду сільським головою Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надано довідку про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.09.2018 по 01.09.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якої за вказаною адресою станом на 01.09.2018 були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З наданої суду копії спадкової справи № 116/2020 після смерті ОСОБА_2 , вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 01.03.2018 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, твердження позивача стосовно того, що позичальник та відповідач на час відкриття спадщини проживали разом, спростовується матеріалами справи.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

З наданої суду копії спадкової справи № 116/2020 після смерті ОСОБА_2 вбачається, що ніхто із заявою про прийняття спадщини після її смерті не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

Отже доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття відповідачем спадщини після померлої ОСОБА_2 ,позивачем суду надано не було..

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З точки зору закону при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ „ПриватБанк" не обґрунтовані, не доведені, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

15.06.2022