Постанова

Іменем України

02 червня 2022 року

м. Київ

справа № 2-3628/10

провадження № 61-10917св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

позивач (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу адвоката Богатової Марії Андріївни в інтересах ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду 01 червня 2021 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заява мотивована тим, що рішенням від 12 листопада 2011 року Суворовський районний суд міста Одеси стягнув солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 220 134,18 грн боргу за кредитним договором, 1 700,00 грн державного мита, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 110,00 грн витрат за послуги КП «ОМБТІ та РОН».

ПАТ «УкрСиббанк» та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») 08 грудня 2011 року уклали договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, зокрема і за кредитним договором № 0.

У листопаді 2018 року ПАТ «Дельта Банк» договором купівлі - продажу майнових прав № 950/К відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема за кредитним договором із боржниками у справі.

Заявник просив суд замінити вибулого стягувача «ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника «ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-3628/10.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 12 червня 2019 року заяву задовольнив.

Замінив у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа N 2-3628/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 220 134,18 грн боргу за кредитним договором, 1 700,00 грн державного мита, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 110,00 грн витрат за послуги КП «ОМБТІ та РОН».

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал» суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на частину першу статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема і передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, припиняється її статус сторони виконавчого провадження, заміна цієї сторони належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, зокрема й право бути стороною виконавчого провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

На ухвалу суду першої інстанції подав апеляційну скаргуОСОБА_2 .

Одеський апеляційний суд постановою від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року скасував.

Заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнив.

Замінив стягувача у виконавчому листі N 2-3628/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 220 134,18 грн, державного мита, на ТОВ «Вердикт Капітал».

Скасовуючи ухвалу місцевого суду суд апеляційної інстанції свій висновок мотивував тим, що суд першої інстанції усупереч статті 442 ЦПК України розглянув заяву за відсутністю учасників процесу, не повідомлених належним чином про дату, час і місце її розгляду.

Заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з огляду на частину першу статті 512 ЦК України, статтю 55 ЦПК України, частину п`яту статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2021 року адвокат Богатова М. А. в інтересах ОСОБА_2 до Верховного Суду подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, прохає скасувати постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-3628/10.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2021 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У серпні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2021 року касаційне провадження у справі № 2-3628/10 зупинив до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 34/425 (провадження № 14-69гс21).

Ухвалою від 21 квітня 2022 року Верховний Суд касаційне провадження у справі № 2-3628/10 поновив.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу адвокат Богатова М. А. в інтересах ОСОБА_2 мотивувала тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал».

Обставини, на які посилається заявник, не можна вважати поважними, так як заміна кредитора і укладення кількох договорів про переуступку права вимоги не є правонаступництвом, а тому не впливає на можливість заміни сторони виконавчого провадження.

Заявник не надав належних та допустимих доказів щодо відкриття будь-якого виконавчого провадження на підставі рішення суду у цивільній справі № 2-3628/10.

У справі відсутні будь-які рішення щодо процесуального правонаступництва і набуття ПАТ «Дельта Банк» прав позивача у справі або стягувача у будь-якому виконавчому провадженні.

Вважає, що неотримання та не пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк у даній справі попереднім стягувачем - позивачем у справі ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», якому позивач відступив право вимоги, виключає заміну сторони виконавчого провадження, яке не відкривалось.

На думку особи, яка подала касаційну скаргу, установлений законом строк для пред`явлення стягувачем судового рішення до виконання від 12 листопада 2010 року у справі № 2-3628/10 закінчився 23 листопада 2013 року.

Звертаючись до суду заявник не просив поновити пропущений строк, а тому подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням від 12 листопада 2011 року Суворовський районний суд міста Одеси стягнув солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 220 134,18 грн боргу за кредитним договором, 1 700,00 грн державного мита, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 110,00 грн витрат за послуги КП «ОМБТІ та РОН».

ПАТ «УкрСиббанк» та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») 08 грудня 2011 року уклали договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, зокрема і за кредитним договором № 0.

У листопаді 2018 року ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі - продажу майнових прав № 950/К відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема за кредитним договором із боржниками у справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Межі розгляду справи судом

Підставою для відкриття касаційного провадження є абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України(неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на частину третю статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво після постановлення судового рішення неодноразово перебувало предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.

У пунктах 73-74 постанови від 3 листопада 2020 року (справа № 916/617/17 провадження № 12-48 гс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про застосування норми права у подібних відносинах, а саме про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Пункти 8.8, 8.9 постанови від 18 січня 2022 року (справа № 34/25, провадження № 12-69гс21) Великої Палати Верховного Суду також містять висновки застосування норми права у подібних відносинах, а саме у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документу стягувачеві та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної Виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно з строком пред`явлення виконавчого документу до виконання…

У пунктах 9 - 11 постанови від 8 лютого 2022 року (справа № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду також сформувала висновки про застосування норми права у подібних відносинах про те, що заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відтак Велика Палата Верховного Суду вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Відтак визначено коло обставин, що підлягають з`ясуванню під час вирішення подібних справ.

З рішеннями судів попередньої інстанції погодитися не можна, оскільки ані сам заявник, ані суди попередніх інстанцій не визначилися із предметом судового розгляду, характером правовідносин між сторонами на нормами права, що їх регулюють.

Заявник у травні 2019 року подав до суду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Проте, у прохальній частині заяви не визначив конкретно, яку процесуальну дію необхідно вчинити - замінити сторону у виконавчому провадженні чи стягувача у виконавчому листі, адже це відмінні за своїм змістом процесуальні дії, що вчинюються за відмінних умов (а. с. 1-4).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції здійснив заміну вибулого стягувача у виконавчому провадженні (а. с. 61 - 62 ).

Надалі, скасовуючи ухвалу місцевого суду, суд апеляційної інстанції у свою чергу задовольнив заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, вийшов за межі вимог заявника одночасно замінивши сторону у виконавчому листі.

При вирішенні справи суди попередніх інстанцій не з`ясували, яку саме процесуальну дію та з якою метою має намір вчинити заявник, чи пред`являвся виконавчий лист до примусового виконання, чи наявне відкрите виконавче провадження, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи не переривався він у встановленому законом порядку та чи наявні підстави для такої заміни.

З огляду на наведене, касаційна скарга є частково обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Зважаючи на наведене Верховний Суд вважає за необхідне вийти за межі доводів касаційної скарги та врахувати вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

На підставі пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

З огляду на частину третю статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду необхідно уточнити зміст заявлених вимог і з`ясувати, яку саме процесуальну дію та з якою метою має намір вчинити заявник, чи пред`являвся виконавчий лист до примусового виконання, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи не переривався він у встановленому законом порядку чи наявне відкрите виконавче провадження, та чи наявні підстави для правонаступництва.

При цьому, Верховним Судом взято до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвоката Богатової Марії Андріївни в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду 01 червня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська
Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук