Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1912/21 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д. О.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №276/1912/21 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Володимира Володимировича про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименко Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Володимира Володимировича на ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бобра Д.О. у смт. Хорошів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименко А.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2022 року позов задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 37965 від 14.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» коштів в сумі 22620 гривень. У задоволенні решти вимог позивача відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 травня 2022 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка В.В. залишено без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2022 року без змін.

30 березня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко В.В. подав до суду першої інстанції заяву про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату правової допомоги в розмірі 50 000 грн. Зазначив, що позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року, кошторис витрат (у суді І інстанції) на правову допомогу, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 на суму 50 000 грн., які мають бути стягнуті з відповідача.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко В.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

До апеляційного суду надійшла заява від адвоката Бойка В.В. про розгляд апеляційної скарги без його участі та ОСОБА_1 .

Інші учасники процесу будучи належним чином повідомлені також не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні рішення від 11.03.2022 судом було вирішено питання про судові витрати, у тому числі на правову допомогу, в стягненні яких відмовлено. У зв`язку з чим відсутні, передбачені п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України підстави для винесення додаткового рішення. До того ж повторний розгляд питання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу з відповідача у розмірі 50 тис. грн. та винесення з указаного питання додаткового рішення буде призводити до зміни суті основного рішення та порушення принципу правової визначеності і остаточності судового рішення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим, з огляду на наступне.

Додаткове рішення є способом виправлення такого недоліку судового рішення, як його неповнота. Стаття 270 ЦПК досить чітко регламентує, в яких випадках можливе винесення додаткового рішення. Це, зокрема, випадки, коли стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до пункту 20 роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Зі змісту рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року вбачається, що позов задоволено частково, при цьому вирішено заявлені позивачем позовні вимоги та питання відшкодування судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу не були доведені належним чином у передбаченому процесуальним кодексом порядку та в задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача із відповідача судових витрат в розмірі 50 000 грн. за професійну правничу допомогу слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю (а.с.84-88). Зазначене рішення постановою Житомирського апеляційного суду від 11 травня 2022 року залишено без змін (а.с.155-157).

Оскільки питання про судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав щодо ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст.270 ЦПК України.

За таких обставин, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Володимира Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді