КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №376/23/2015 Головуючий у І інстанції - Коваленко О.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/3476/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

встановив:

У серпні 2020 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулося до Сквирського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видано виконавчі листи.

02 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL2N79275_266ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №217/П/43/2008-980 від 01 вересня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Відповідно до умов даного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ КБ «Надра», в тому числі і до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №217/П/43/2008-980 від 01 вересня 2008 року.

Однак, ПАТ КБ «Надра» при вчиненні правочину не передав документи виконавчого провадження.

Після пред`явлення ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів до примусового виконання щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , виконавчі провадження №49750588, №53460660 були завершені.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень ПАТ КБ «Надра» повторно виконавчі документи до примусового виконання не пред`являв.

Оригінали виконавчих листів банком товариству передані не були, що підтверджується Актом приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог від 02 березня 2020 року, їх місцезнаходження невідомо, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Просило замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №376/23/15 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та видати дублікати виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року, заяву ТОВ «ФК «Інвест Хаус» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №376/23/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів замість втрачених оригіналів виконавчих листів, виданих згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 314007,11 грн.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі №376/23/15-ц, на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 314007,11 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що не відповідають дійсності твердження заявника , що заборгованість за кредитним договором не погашена, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ КБ «Надра» звертався із заявою про примусове виконання заочного рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року, ще до своєї ліквідації - виконавчі листи видані 09 березня 2015 року.

Оскільки зобов`язання Боржників фактично було виконано у повному обсязі, тому виконавчі провадження №49750588, №53460660 й були завершені.

Відповідно, станом на день звернення до суду заявника, згідно із офіційною інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень оригінали виконавчих листів щодо боржників, зокрема ОСОБА_1 на примусовому виконанні і не перебував.

Звертає увагу, що матеріали справи містять постанови не про повернення виконавчих документів, коли стягувачу надається новий строк для їх повторного пред`явлення для виконання, а про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» за №53460660 від 21 вересня 2017 року та за №49750588 від 20 серпня 2018 року.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову.

Як зазначено Головним державним виконавцем у вищевказаній Постанові №53460660 від 21 вересня 2017 року, борг, виконавчий збір та витрати з боржника ОСОБА_1 стягнуто в повному обсязі, кошти згідно виконавчого документа перераховано на користь стягувача ПАТ КБ «Надра», виконавчий збір та витрати на користь державного бюджету відповідно.

Як зазначено старшим державним виконавцем у Постанові №49750588 від 20 серпня 2018 року, судовий збір сплачено в повному обсязі Боржниками на користь ПАТ КБ «Надра».

Звертає увагу на те, що первісний стягував ПАТ КБ «Надра» свої вимоги з повернення суми боргу задовольнив у повному обсязі.

Просила скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвест Хаус» подало відзив, який обґрунтовувало тим, що Сквирський районний суд Київської області вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямований на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Аргументи, наведені у апеляційній скарзі не дають підстав для її задоволення, а ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права і переоцінці доказів із встановленням на їх підставі обставин, а також ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Просило, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видано виконавчі листи.

02 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL2N79275_266ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №217/П/43/2008-980 від 01 вересня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Відповідно до умов даного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ КБ «Надра», в тому числі і до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №217/П/43/2008-980 від 01 вересня 2008 року.

Згідно Акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Оригінали виконавчих листів №376/23/15-ц у Заявника та Первісного стягувача відсутні, їх місцезнаходження невідомо, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус», суд першої інстанції виходив з того, що воно є правонаступником стягувача ПАТ КБ «Надра» та має право бути стороною виконавчого провадження.

Крім цього, станом на час розгляду даної заяви рішення суду не виконано.

Так, по даній справі були видані виконавчі листи та проводились певні виконавчі дії.

Після пред`явлення ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів до примусового виконання щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , виконавчі провадження №49750588, №53460660 були завершені.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень ПАТ КБ «Надра» повторно виконавчі документи до примусового виконання не пред`являв.

Оригінали виконавчих листів банком товариству передані не були, що підтверджується Актом приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог від 02 березня 2020 року.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений через поважні причини, а отже є підстави для його поновлення так як і є підстава для видачі дубліката виконавчого листа.

З висновками суду першої інстанції в частині задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_1 та поновлення строку пред`явлення його до виконання, колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Положеннями ст.263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У відповідності до положень ч.1 ст.433 ЦПК України передбачено, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання може бути поновлений лише за умови пропуску такого строку з поважних причин. При цьому один лише факт втрати виконавчого листа сам по собі не може вважатися безумовною підставою для поновлення такого строку.

В якості підстав для поновлення пропущеного строку заявник ТОВ «ФК «Інвест Хаус» посилався на процедуру ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, що вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків, що в свою чергу унеможливило вчасне пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В матеріалах справи містяться постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» за №53460660 від 21 вересня 2017 року та за №49750588 від 20 серпня 2018 року.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як зазначено Головним державним виконавцем у Постанові №53460660 від 21 вересня 2017 року, борг, виконавчий збір та витрати з боржника ОСОБА_1 стягнуто в повному обсязі, кошти згідно виконавчого документа перераховано на користь стягувача ПАТ КБ «Надра», виконавчий збір та витрати на користь державного бюджету відповідно.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення заяви в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує на те, що безпідставне поновлення судом першої інстанції строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

У відповідності до положень п.17.4 розділу XIII ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки, як вже зазначалося вище, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, і суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його поновлення, заява ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в частині видачі дублікату виконавчого листа також не підлягає до задоволення.

Рішення в частині заміни сторони виконавчого провадження підлягає залишенню без змін так як ухвалене з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно, до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім цього, із змісту вказаної постанови Верховного Суду України, вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

25 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №2-Н-148/09, провадження №61-1104св18 досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником та дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, провадження №61-1207бсв18.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції в частині задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в даній частині відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року скасувати в частині вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_1 , а також поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 15 червня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба