Справа № 510/572/22
Провадження № 2/510/873/22

У Х В А Л А

15 червня 2022 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді - Дудник В.І.;

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені заяву про самовідвід судді Дудник В.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні головуючого судді Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суддею Ренійського районного суду Одеської області 15.06.2022 року подано заяву про самовідвід.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд, з`ясувавши доводи за заявою про самовідвід судді Дудник В.І., приходить до наступних висновків.

Ст. 36 ЦПК України передбачено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Так, заявляючи самовідвід з розгляду вищевказаної цивільної справи, суддя зазначає, що заявник у своїй заяві, обґрунтовуючи свої вимоги щодо встановлення факту проживання із нині покійним ОСОБА_3 , вказує, що з 02.05.2000р. по 15.06.2010р. вони спільно проживали у квартирі її батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживала її донька від першого шлюбу ОСОБА_4 . Разом із тим, у вищевказаний період, тривалий час, головуючий суддя разом із своєю сім`єю були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 , та окрім суто добросусідських відносин як із заявником, так і із покійним ОСОБА_3 , спілкувались у повсякденному побуті, навідували один одного, мали приятельські безконфліктні стосунки, спільних знайомих, спільно проводили дозвілля таким чином, спільне проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та нині покійного ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу проходило на очах у судді та його сім`ї - тобто виходить, що суддя, якому для розгляду передано дану справу, фактично є свідком того факту, який ОСОБА_1 просить встановити у судовому порядку, але це виключає участь судді у розгляді справи , виходячи з положень п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, є неприпустимим з огляду на норми суддівської етики та зобов`язує його заявити самовідвід.

Виходячи з вищенаведеного, можливо припустити, що суддя Дудник В.І. може бути неупередженим та необ`єктивним при розгляді даної справи.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань судочинства та ухвалення законних та обґрунтованих рішень у судових справах є інститут відводу (самовідводу) судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви (Неупередженість суду (суддів) у контексті практики Європейського суду з прав людини). Свого часу Європейський суд з прав людини встановив, що вимога «неупередженість» має два аспекти. По-перше, суддя повинен бути вільний від особистих упереджень та пристрастей. По-друге, він повинен виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо нього.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді.

Незалежність суддів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення (Висновок №1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема, верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини

кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006р. зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується , поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010р. для забезпечення існування неупередженості суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. суд нагадує, що «безсторонність» в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти , що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все,сторонам у процесі.

Згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України встановлено, що за наявності підстав, зазначениху статтях 36-38 ЦПК України Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Аналізуючи мотиви, викладені у заяві про самовідвід, суддя приходить до висновку, що з метою зміцнення високої довіри громадян до суду, висновків Європейського суду з прав людини з цього питання, запобігання безпідставним обвинуваченням на адресу головуючого по справі у нібито необ`єктивності та упередженості при розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що з урахуванням ситуації, що склалась, положень ст. 36 ЦПК України, заяву судді про самовідвід головуючого по справі доцільно задовольнити, а справу передати для розгляду іншому судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39 - 41 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Заяву про самовідвід судді Ренійського районного суду Одеської області Дудник Вячеслава Івановича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійська районна державна нотаріальна контора Одеської області) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Справу передати для перерозподілу іншому судді через канцелярію суду відповідно до вимог ст. 41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник