Справа № 630/49/22
Провадження № 2/630/121/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 630/49/22 (провадження № 2/630/121/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про скасування заборони відчуження на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була накладена ухвалою Люботинського міського суду Харківської області в справі № 630/61/17 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 вказав, що 28 березня 2003 року позивач ОСОБА_1 придбав у свою власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. На цьому договорі є відбиток штампу про реєстрацію права власності в Люботинському БТІ. Наприкінці грудня 2021 року ОСОБА_1 вирішив продати свою квартиру, для чого звернувся до державного реєстратора для проведення реєстрації його права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав. Але 04 січня 2022 року від державного реєстратора він отримав рішення про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру з причини накладення обтяження на відчуження квартири на підставі ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 09 березня 2017 року в справі № 630/61/17 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З невідомих причин в Реєстрі прав власності на нерухоме майно залишився запис від 20 лютого 2003 року про реєстрацію права власності на квартиру на ім`я продавця ОСОБА_2 , а запис про набуття ним, ОСОБА_1 , права власності на квартиру залишився лише в паперовому реєстрі. Оскільки позивач не являється учасником справи, в якій було накладено арешт на житловий будинок, то він вимушений був звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11 травня 2022 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, але подав суду заяву, в якій вказував, що позов підтримує повністю, та просив розглянути справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 викликалася шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_2 повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Полфьорова Я.В. в судове засідання не з`явилась, але подала заяву, в якій просила судове засідання проводити за її відсутності, а також просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

Процесуальних заяв по суті справи відповідачами не подано. Тому розгляд справи суд проводить на підставі наявних в ній матеріалів.

Дослідивши в судовому засіданні наявні в справі докази, суд встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 березня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. за реєстр. № 593, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 , який є позивачем в даній справі, купив квартиру АДРЕСА_2 , і право власності на яку у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення вказаного договору.

В договорі купівлі-продажу вказано, що на момент його укладення квартира належала продавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2002 року, зареєстрованого в Люботинському БТІ 05 лютого 2003 року.

Ст. 128 ЦК УРСР в редакції 1963 року було визначено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

На представленому позивачем до позову примірнику договору купівлі-продажу від 28 березня 2003 року, наявна відмітка Люботинського БТІ від 01 квітня 2003 року про реєстрацію на ім`я ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_2 в книзі № 1 за реєстр. № 52.

Те, що такий запис дійсно обліковувався в Реєстрі прав власності на паперових носіях в Люботинському БТІ станом на 31 грудня 2012 року, підтверджується листом КП «Люботинське АПБ № Люботинської міської ради Харківської області від 24 грудня 2021 року.

В цьому ж листі вказано, що назву АДРЕСА_3 було змінено на вул. Свято-Миколаївська на підставі рішення V сесії Люботинської міської ради VІІ скликання від 23 лютого 2016 року № 73.

Наведені обставини підтверджують виникнення у позивача ОСОБА_1 , починаючи з 28 березня 2003 року, права власності на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки усі необхідні дія для цьому ним були вчинені своєчасно.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з представленої позивачем копії ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 09 березня 2017 року, заборона відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню квартиру АДРЕСА_2 була накладена з метою забезпечення позову, пред`явленого позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 червня 2011 року.

Згідно зі ст.ст. 151, 152, 154 ЦПК України в редакції, яка була чинною станом на 09 березня 2017 року, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Позов може бути забезпечено, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була подана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 жовтня 2016 року, в якій було вказано, що квартира загальною площею 38,50 кв.м, житловою площею 13,50 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2002 року.

Отже позивачу ОСОБА_1 з 28 березня 2003 року спірна квартира належала на праві власності і ці обставина підтверджена належними доказами. Але позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку захистити свої інтереси та домогтися зняття заборони відчуження житлового будинку, оскільки він був стороною в цивільній справі, щодо якої були вжиті заходи забезпечення позову.

Оскільки існуюча заборона відчуження квартири діє з метою забезпечення майнових вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , і така заборона порушує права та інтереси позивача ОСОБА_1 як фактичного власника спірної квартири, суд задовольняє його вимоги та скасовує таку заборону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати обтяження нерухомого майна - заборону відчуження квартиру АДРЕСА_2 , яка була накладена ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 09 березня 2017 року в справі № 630/61/17 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ № 14360570, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Суддя О. О. Малихін

Повне ріщення складено

10 червня 2022 року.