РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участі секретаря судового засідання Попової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107Б, м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Олени Сергіївни до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур О.С. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відповідно до договору дарування від 21.01.2021 їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно з умовами цього договору ОСОБА_3 подарувала своїй онуці - позивачу зазначену квартиру. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають треті особи - колишня власниця квартири ОСОБА_3 , та її чоловік ОСОБА_4 . Крім того, за зазначеною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є сином третіх осіб по справі, котрий починаючи з 2003 року не проживає за вказаною адресою, оскільки виїхав на постійне місце мешкання до Російської Федерації, де отримав громадянство. Зазначила, що добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою відповідач не бажає, на нього нараховуються комунальні платежі, що порушує права позивача, як власника майна. Крім того, позивач не має можливості оформити субсидію через таку кількість зареєстрованих осіб у зазначеній квартирі. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 2-5).

20.12.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у ОСОБА_3 двоє синів - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Робота ОСОБА_2 пов`язана з постійними відрядженнями до Російської Федерації. Влітку 2021 року, коли ОСОБА_2 повернувся на територію України, він випадково дізнався про наявність укладеного між його матір`ю та племінницею ОСОБА_1 договору дарування. Після чого, він одразу звернувся до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо здійснення ОСОБА_1 шахрайських дій, у зв`язку із чим Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження за № 0000039 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Посилався на те, що його мати ОСОБА_3 є людиною похилого віку, хворіє, та не розуміє значення своїх дій, не пам`ятає багато подій, які відбувались за останній час в її житті. Зазначив, що сторонні особи скористувалися її станом здоров`я та заволоділи нерухомим майном, яке належить їй. Крім того, ОСОБА_3 проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , батьком відповідача по справі, який також є людиною похилого віку, тяжко хворіє, та поводить себе іноді як малолітня дитина. ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні визнано потерпілою особою.

Зазначив, що договір дарування квартири ОСОБА_3 підписала з розладом психічного стану (втрата пам`яті) та під тиском з боку її чоловіка ОСОБА_1 із мотивацією того, що у ОСОБА_2 , наявні борги, що стало підставою для переоформлення права власності на належну їй квартиру на іншу особу шляхом підписання договору дарування нерухомості з ОСОБА_1 . На день підписання договору матері відповідача було 84 роки.

Судово-психіатрична експертиза була проведена в рамках кримінального провадження № 0000039 від 30.01.2020. Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 103 від 17.05.2021, встановлено, що ОСОБА_3 , 1937 року народження, виявляє та не виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу, внаслідок чого вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, не розуміла наслідки свого волевиявлення, і саме під час дарування квартири. Зазначив, що відповідно до п. 23 висновку судово-психіатричного експерта № 103 від 17.05.2021 зазначено, що ОСОБА_3 на період підписання договору дарування квартири 21.01.2021 виявила ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу, внаслідок чого не могла розуміти значення своїх дії та керувати ними. Також, зазначив, що постановою слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 28.05.2021 ОСОБА_2 залучено до кримінального провадження № 0000039 від 30.01.2020 в якості законного представника потерпілої ОСОБА_3 .

Зауважив, що позивачем не надано доказів, що він не проживає у квартирі один рік і там відсутні його особисті речі, як то передбачено ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 18.05.2021 він перебував в Україні і проживав у вказаній квартирі з батьками, та у цей день підписав угоду про правову допомогу з адвокатом.

З наведених підстав представник позивача у відзиві просила відмовити у задоволенні позову (а.с. 34-41).

30.12.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що посилання відповідача на відрядження до Російської Федерації не відповідає дійсності, оскільки відповідач є громадянином Російської Федерації, має там постійне місце проживання. Останній раз відвідував Україну в грудні 2021 року, коли приїздив на похорон батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обставина стосовно наявності кримінального провадження за нібито фактом шахрайських дій з боку позивача жодним чином не впливає на правомірність набуття ОСОБА_1 права власності на жиле приміщення, в якому відповідач втратив право користування. Крім того, у кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена підозра, відсутній обвинувальний вирок щодо позивача чи будь-яких інших осіб за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 . Зазначає, що лише вирок суду може бути підставою звільнення відповідача від доказування. Так само відсутні і судові рішення щодо визнання недієздатною ОСОБА_3 та рішення щодо визнання недійсним договору дарування спірної квартири позивачу від 21.01.2021. Крім того, зазначає, що відсутній навіть такий спір. Вказує, що заперечення відповідача на позов не підтверджуються жодним доказом, у зв`язку із чим просила позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 42-49).

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, встановлено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 21).

20.12.2021 надійшов відзив відповідача на позов.

30.12.2021 надійшла відповідь позивача на відзив.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

11.01.2022 представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с. 55).

Ухвалою від 11.01.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону України ОСОБА_2 . Крім того, виключено ОСОБА_4 з кола третіх осіб у цій справі у зв`язку зі смертю (а.с. 58).

Витребувані матеріали надійшли до суду 01.02.2022 (а.с. 65).

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином, представником позивача надіслано заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розглядати справу без участі позивача та її представника.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином, представником відповідача надіслано заяву у якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу без її часті.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.01.2021 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.А., зареєстрованим в реєстрі під № 65 (а.с. 12-13), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.01.2021 № 241250751 (а.с. 14).

У цій квартирі з 02.03.1995 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг управління державної реєстрації фізичних осіб від 07.10.2021 № 04-47/7220 (а.с. 20).

Як вказує позивач у позові, відповідач фактично у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 2003 року не проживає, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де отримав громадянство, що підтверджується копією його паспорта громадянина Російської Федерації (а.с. 11).

Факт не проживання ОСОБА_2 у зазначеній квартирі також підтверджується копією довідки голови правління ОСББ «Фонтан на Лермонтова 18» ОСОБА_6 № 1609/21 від 16.09.2021, відповідно до якої ОСОБА_2 з 01.09.2016 не проживав і не проживає у зазначеній квартирі до теперішнього часу (а.с. 10).

Факт перетину кордону відповідачем підтверджується інформацією з центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 335/10578/21/900/2021 від 25.01.2022, відповідно до якого у період з 26.01.2017 по 11.01.2022 ОСОБА_2 декілька разів перетинав державний кордон України, при цьому, за останні п`ять років він заїхав до України лише 02.07.2020. З цього часу він перебував на території України протягом нетривалих періодів часу: з 02.07.2020 по 30.09.2020, з 25.01.2021 по 03.02.2021, з 26.02.2021 по 12.03.2021, з 11.05.2021 по 17.07.2021, з 04.12.2021 по 06.12.2021 (а.с. 65). Зазначене, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_2 дійсно постійно в спірній квартирі не проживав, до України в`їжджав на невеличкі проміжки часу.

Позивач зазначає, що внаслідок факту реєстрації відповідача в квартирі, позивач позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що порушує її права як власника.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За вимогами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України в своїй постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований, але тривалий час не проживає відповідач, що перешкоджає позивачеві у здійсненні права володіння та розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для усунення вказаних перешкод позивачеві шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Суд вважає доводи, наведені у відзиві представника відповідача на позов такими, що вищезазначених обставин не спростовують, оскільки договір дарування квартири від 21.01.2021, згідно з яким позивач набула право власності на квартиру, не визнаний недійсним, судові рішення щодо встановлення недієздатності ОСОБА_3 на момент укладання даного правочину відсутні. Крім того, відповідачем не надано доказів, на які він посилався у відзиві на позов, зокрема, висновки судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я ОСОБА_3 на момент укладання договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, законні підстави вважати договір дарування квартири від 21.01.2021 недійсним відсутні, право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру не спростоване.

Посилання представника відповідача у відзиві на те, що позивач не надала доказів не проживання відповідача у квартирі понад рік спростовуються довідкою голови правління ОСББ «Фонтан на Лермонтова 18» Сумовського І.А. № 1609/21 від 16.09.2021, на яку посилання наведено вище.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач не просила стягнути з відповідача судові витрати, з огляду на що дане питання судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-80, 89, 141, 259, 265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Олени Сергіївни до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено в повному обсязі 10 червня 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя А.В. Шалагінова