Справа № 354/1019/19
Провадження № 22-ц/4808/93/22
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т.Л.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Максюти І.О.,

секретаря Максимів Ю.В.,

за участю апелянта ОСОБА_1 , представника апелянта - адвоката Брайляк Е.Я., представника ОПП - Кочержук М.С., третьої особи ОСОБА_2 , представника третьої особи - адвоката Шемрая С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яремчанського міського суду в складі судді Ваврійчук Т.Л., ухвалене 08 квітня 2021 року в м. Яремче Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Ворохтянської селищної ради Ворохтянської ТГ, ОСОБА_2 , про поновлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про поновлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Яремчанського міського суду від 09 серпня 2016 року її позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Яремчанської міської ради від 22 листопада 2016 року № 128 опікуном дітей призначено її матір ОСОБА_5 .

Рішенням Яремчанської міської ради від 26 березня 2019 року № 28 її матір звільнено від обов`язків опікуна та вирішено влаштувати дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області.

16 жовтня 2019 року дітей влаштовано до дитячого будинку сімейного типу.

Вважає, що обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав відпали. Так, 02 жовтня 2019 року вона уклала шлюб зі ОСОБА_6 , влаштувалася на роботу, у будинковолодінні за місцем її проживання, що належить її матері був зроблений ремонт та створено належні умови для проживання та виховання дітей. За час перебування синів у реабілітаційному центрі вона їх навідувала, між нею та дітьми склались доброзичливі стосунки, її чоловік має намір усиновити усіх її дітей, працює на посаді машиніста-котельні та позитивно характеризується за місцем проживання.

Із урахуванням викладеного, просила поновити їй батьківські права стосовно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженців АДРЕСА_1 , Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Рішенням Яремчанського міського суду від 08 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянт вказує на те, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував, що проживання синів разом з нею відповідатиме їх інтересам. Вона має можливість забезпечувати їм належні умови проживання, повною мірою займатися їхнім вихованням. Поганих звичок вона не має, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до синів.

Просила задоволити її апеляційну скаргу, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ворохтянської селищої ради Ворохтянської ТГ.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Яремчанського міського суду від 08 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 в батьківських правах щодо дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року частково задоволено касаційну скаргу виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

У судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Яремчанської міської ради - Кочержук М.С. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що на даний час підстави для поновлення в правах матері відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнали, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Ворохтянської селищної ради у судове засідання не з`явився, селищним головою Ворохтянської селищної ради подано клопотання про розгляд справи за наявними у справі матеріалами та за відсутності представника органу опіки та піклування ВК Ворохтянської селищної ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 5-7, том 1).

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2016 року ОСОБА_10 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .Ухвалено стягувати з ОСОБА_10 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу) в місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 29 червня 2016 року і проводити до повноліття дітей (а.с. 11-12, том 1).

Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області «Про надання статусу дітям та встановлення опіки» від 22 листопада 2016 року № 128, призначено опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бабусю - ОСОБА_5 (а.с. 13, том 1)

Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області «Про припинення опіки» від 26 березня 2019 року № 28 звільнено ОСОБА_5 від від обов`язків опікуна та вирішено влаштувати дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області (а.с. 14, том 1).

16 жовтня 2019 року відповідно до розпорядження голови Верховинської районної дерадміністрації дітей було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу.

02 жовтня 2019 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 9, том 1).

Згідно із довідкою, виданою виконкомом Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 17 жовтня 2019 року № 1451, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . Її сім`я складається з: сина ОСОБА_3 , 2010 року народження (перебуває у реабілітаційному центрі), сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (перебуває у реабілітаційному центрі), доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (перебуває у реабілітаційному центрі), мати ОСОБА_5 , чоловіка ОСОБА_6 (а.с. 10, том 1)

Згідно із характеристикою, виданою Ворохтянською селищною радою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 17 жовтня 2019 року № 02-18/332, ОСОБА_1 за час свого проживання у селищі зарекомендувала себе з посередньої сторони, не користується авторитетом серед громадськості, проживає разом із матір`ю та чоловіком, троє її дітей перебувають у реабілітаційному центрі, відносно двох старших дітей позбавлена батьківських прав. Протягом 2019 року відсутні випадки вживання алкоголю, проявляє бажання повернутись до материнських обов`язків (а.с. 17, том 1).

Згідно із характеристикою, виданою Ворохтянською селищною радою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 15 вересня 2020 року № 02-18/384, ОСОБА_1 протягом останнього часу займається створенням придатних умов для проживання своєї сім`ї, проводить капітальний ремонт у будинку своєї матері. Проявляє бажання повернутись до материнських обов`язків (а.с. 67, том 1).

Відповідно до характеристик, виданих комунальним підприємством «Селищне Комунальне Підприємство» від 15 жовтня 2020 року № 56/20 та від 15 березня 2021 року № 73/21, ОСОБА_1 працює у вказаному підприємстві з 01 липня 2020 року на посаді прибиральниці територій. За час перебування на посаді зарекомендувала себе позитивно, працює старанно, не допускає порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. З колегами по роботі спілкується ввічливо та підтримує дружні стосунки (а.с. 66, 129, том 1).

Згідно із довідкою про доходи від 15 березня 2021 року № 72/21 заробітна плата ОСОБА_1 у комунальному підприємстві «Селищне Комунальне Підприємство» за період з 01 липня 2020 року по 28 лютого 2021 року за винятком утримань становить 34 369,48 грн (а.с. 130, том 1).

Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов від 14 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 разом із чоловіком проживають у будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1 , підсобне господарство не ведуть. Вказаний будинок потребує покращення житлових умов, опалення пічне, водовідведення та каналізації немає (а.с. 28, том 1).

Згідно із висновком Служби у справах дітей Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, погодженим протоколом комісії з питань захисту прав дітей від 24.12.2019 № 10, затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 28 січня 2020 року № 3, при обстеженні 23 грудня 2019 року умов проживання сім`ї ОСОБА_1 встановлено, що умови проживання сім`ї не покращились, в кімнатах антисанітарія, перебували сторонні особи, які розпивали спиртні напої. ОСОБА_1 у період з 2016 року по 2020 рік офіційно не працювала, з приводу працевлаштування у центр зайнятості не зверталася. За час перебування дітей у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області у період з 11 березня 2019 року по 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відвідувала синів лише один раз - 30 квітня 2019 року. В період з 2016 року по 2019 рік притягувалася до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та частинами першою, другою статті 184 КУпАП. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей при міськвиконкомі 24 грудня 2019 року члени комісії одноголосно проголосували щодо недоцільності повернення дітей у сім`ю матері. Відтак, Служба у справах дітей вважає за недоцільне поновлення в батьківських правах ОСОБА_1 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 51-52, том 1).

В акті обстеження матеріально-побутових умов від 16 січня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 офіційно не працює, проживає у будинку матері, з окремим входом за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок потребує покращення. На даний час проводиться ремонт частини будинку: утеплення, встановлюється гіпсокартон, виконуються внутрішні інтер`єрні роботи, встановлюється нова підлога, є два розкладні дивани (а.с. 41, том 1).

В акті обстеження матеріально-побутових умов від 16 вересня 2020 року вказано, що ОСОБА_1 працює у КП «Селищне Комунальне Підприємство» на посаді прибиральника вулиць, проживає у будинку матері з окремим входом, веде підсобне господарство. У будинку проведено ремонт: є чотири дивани в двох кімнатах, є телевізор, опалення пічне, житло придатне для проживання (а.с. 65, том 1).

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 01 грудня 2020 року, сім`я ОСОБА_1 займає житлову площу 32 кв.м. у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Із наявних двох кімнат позивачка спроектувала три кімнати і кухню, розділивши кімнати гіпсокартонними перегородками. Позивачка працює у комунальному підприємстві «Селищне Комунальне Підприємство» на посаді прибиральника вулиць та отримує дохід у розмірі 4 100 грн на місяць. На момент проведення обстеження малолітньої дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6, не було вдома, дитячих іграшок та речей побутового вжитку виявлено не було. ОСОБА_1 вказала, що дочка перебуває у родичів щодня зранку до вечора (а.с. 105, том 1).

З повідомлення Служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 03 листопада 2020 року № 197/01-32/01 встановлено, що відповідно до розпорядження голови Верховинської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2019 року «Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 », дітей влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. У сім`ї ОСОБА_2 створені всі належні умови для повноцінного і гармонійного розвитку, діти зростають в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Хлопці звикли проживати в сім`ї і називають ОСОБА_2 своєю матір`ю. У жовтні 2020 року відбулась зустріч дітей з біологічною матір`ю, молодшою сестрою, бабусею та тіткою, але малолітні діти не хотіли спілкуватись із матір`ю, згадуючи як вона залишала їх самих вдома та не турбувалася про них. В ході розмови з матір`ю та родичами хлопці уникали відповідей на запитання, тулились до прийомної матері. Враховуючи викладене та з метою захисту прав дітей Служба у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації просила залишити дітей у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_2 , оскільки це є бажанням дітей. Вихователь не буде заперечувати щодо побачень та спілкування дітей із біологічною матір`ю (а.с. 88, том 1).

У висновку щодо недоцільності поновлення батьківських прав ОСОБА_1 , погодженим протоколом комісії з питань захисту прав дітей від 07.10.2020 № 06, затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 13.10.2020 № 91, Служба у справах дітей Яремчанської міської ради Івано-Франківської області вказала, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при міськвиконкомі члени комісії одноголосно проголосували щодо недоцільності повернення в сім`ю матері двох старших синів, з причин нанесення дітям психологічної травми, оскільки хлопці адаптувалися у сім`ї батьків-вихователів, відвідують школу по місцю проживання. Комісія рекомендувала ОСОБА_1 покращити умови проживання сім`ї: підтримувати чистоту в житлових кімнатах, на подвір`ї, приділяти належну увагу щодо розвитку, навчання дитини (а.с. 73-74, том 1).

Аналогічного висновку дійшла комісія з питань захисту прав дитини при міськвиконкомі й 26 листопада 2021 року, що підтверджується висновком органу опіки та піклування щодо недоцільності повернення дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сім`ю ОСОБА_1 , затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2021 № 81. При цьому, у вказаному висновку зазначено, що комісія тричі намагалася обстежити умови проживання сім`ї ОСОБА_1 , однак, жодного разу до помешкання увійти не вдалося. На подвір`ї безлад, одне з вікон розбите, брудний посуд під будинком (а.с. 24-26, том 2).

З психологічних характеристик, наданих практичним психологом Верховинського ліцею на учнів: 1-В класу ОСОБА_4 та 5-В класу ОСОБА_3 встановлено, що діти виховуються у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_2 . Адаптаційний період у ОСОБА_4 проходить успішно відповідно до вікових норм. Дитина доброзичливо ставиться до однокласників, поводить себе спокійно та врівноважено, що свідчить про сприятливу психологічну атмосферу у прийомній сім`ї. ОСОБА_3 бере активну участь у житті класу, веселий, товариський та відкритий хлопець, сумлінно ставиться до виконання громадських доручень. У навчанні йому допомагають прийомна мати та прийомна сестра ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ), яка навчається із ним в одному класі. Відчувається, що у сім`ї приділяють увагу належному вихованню дітей, підвищенню їх успішності у навчанні. Їх прийомна мати значною мірою допомагає дітям у проходженні адаптаційного періоду та в навчанні, цікавиться успіхами дітей, часто спілкується з класними керівниками, вихователями, практичним психологом та соціальним педагогом. Діти забезпечені усім необхідним, завжди чисто та акуратно одягнуті, мають усі необхідні речі для побуту та навчання (а.с. 103-104, том 1).

З висновку про психологічний стан дитини ОСОБА_4 (в рамках сімейної системи), наданого дитячим психологом ОСОБА_16 (дата обстеження - 12.03.2021), встановлено, що дитина спілкування починає боязко, з обережністю, тримає за руку маму-виховательку. Під час гри «Ти намалюй свою сім`ю» зображує на малюнку великий дім, про сім`ю в ігровій формі розповідає із задоволенням та гордістю. До складу сім`ї включає себе, батьків-вихователів, рідного брата та інших дітей-вихованців дитячого будинку сімейного типу. Сім`ю відчуває як безпечне місце, відчуває турботливе ставлення до себе. З усіх членів сім`ї найтісніший емоційний контакт відчуває із мамою-вихователькою, що свідчить про те, що у хлопчика склались міцні відносини психологічної прив`язаності до мами-виховательки. Про біологічну матір дитина говорить боязко, з обережністю і тільки за умови прямих запитань, називає «мама перша», спогади про матір є, але емоційного зв`язку із нею на даний час немає. Психологом рекомендовано не перешкоджати зустрічам дитини із біологічною матір`ю за наявності бажання та згоди обох та за умови максимально бережного ставлення до дитини з боку усіх учасників зустрічі (а.с. 119, том 1).

З висновку про психологічний стан дитини ОСОБА_3 (в рамках сімейної системи), наданого дитячим психологом ОСОБА_16 (дата обстеження - 12.03.2021), встановлено, що дитина про сім`ю розказує вільно, називаючи мамою і татом батьків-вихователів. До складу сім`ї включає рідного брата, та інших вихованців дитячого будинку сімейного типу, яких називає братами та сестрами. Про членів сім' говорить із прихильністю, помітним є тісний емоційний зв`язок із іншою дитиною-вихованкою ОСОБА_14 , з якою ОСОБА_3 є однолітком та має хороші дружні стосунки. Аналіз виконаного дитиною малюнку сім`ї свідчить про збереження особистого простору кожного із членів сім`ї, а розповідь дитини дає можливість стверджувати про те, що взаємостосунки у сім`ї будуються з повагою до кожного. Дитина відчуває значимість в сім`ї, прихильне ставлення до себе з боку інших членів сім`ї, є відчуття безпеки, опори, добробуту. Про біологічну матір дитина говорить тільки за умови прямих запитань про неї, називає «мама перша». В цілому про біологічну матір говорить мало, говорить, що вона була, а потім їх забрали у притулок, де було погано, надалі розповідь продовжувати не бажає. На подальші запитання відповідав неохоче, вагався у формуванні своєї думки та ставлення до біологічної матері. В цілому спогади про матір є, але емоційного зв`язку із нею на даний час немає. Психологом рекомендовано не перешкоджати відновленню відносин та емоційного контакту дитини із біологічною матір`ю та не перешкоджати їх зустрічам за наявності бажання та згоди обох (а.с. 120, том 1).

Згідно із психологічною характеристикою психоемоційного стану дитини та сімейних відносин від 09 лютого 2022 року, зі слів ОСОБА_3 , йому подобається проживати з батьками ( ОСОБА_19 і ОСОБА_2 ). Повертатися до своєї біологічної матері він категорично не хоче, як і не хоче говорити про неї. Емоційної прихильності до неї не відчуває (біологічна мама на всіх малюнках взагалі відсутня).

Загалом значення сім`ї в світі дитини надмірно велике. Хлопчик наголошує, що бувають випадки, коли він може довірити якусь таємницю татові і мамі ОСОБА_2 . Також йому важлива їхня думка, він знає, що вони завжди прийдуть на допомогу.

На даний час, хлопчик перебуває в сім`ї, в якій відчуває стабільність, стійкість (а.с. 30-31, том 2).

Згідно із психологічною характеристикою психоемоційного стану дитини та сімейних відносин від 09 лютого 2022 року, ОСОБА_4 каже, що проживає з мамою ОСОБА_2 , татом ОСОБА_19 , братами і сестрою. Йому подобається його теперішня сім`я та він не хоче жити зі своєю біологічною мамою ОСОБА_1 .

За результатами діагностики батьківсько-дитячих стосунків показано, що найменш емоційно привабливою фігурою для хлопчика є біологічна мама (до складу сім`ї хлопчик її не включає та психологічно відмежовується від неї).

До мами ОСОБА_2 , тата ОСОБА_19 , братів та сестри хлопчик відноситься дуже позитивно та відчуває емоційну прихильність до них (а.с. 32-33).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Звертаючись до суду з позовом про поновлення батьківських прав, ОСОБА_1 (до укладення шлюбу - ОСОБА_1 ), посилаючись на положення частин першої та четвертої статті 169 СК України вказувала на те, що обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав, змінилися, а відтак, її права повинні бути поновлені.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки на час звернення до суду у позивачки не у повній мірі змінились обставини, що слугували підставою для позбавлення її батьківських прав. Зокрема, до пред`явлення позову, ОСОБА_1 не вживала заходів щодо прийняття участі у вихованні дітей, піклуванні, прояву до них турботи, матеріального забезпечення, а тому звернення до суду із даним позовом суд вважав передчасним, враховуючи ставлення дітей до біологічної матері на день розгляду справи.

При цьому, судом при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано й думку органу опіки та піклування, який вважав за недоцільне поновлювати батьківські права позивачці.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Так, питання щодо поновлення батьківських прав ОСОБА_1 було предметом розгляду комісії з питань захисту прав дітей, члени якої одноголосно прийняли рішення, що повернення біологічній матері ОСОБА_1 двох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недоцільним,оскільки діти не бажають повертатися до матері, а ухвалення рішення всупереч інтересам дітей може призвести до їх психологічної травми. Комісія також рекомендувала ОСОБА_1 покращити умови проживання сім`ї: підтримувати чистоту в житлових кімнатах, на подвір`ї, приділяти належну увагу щодо розвитку, навчання дітей (а.с. 51-52, 73-74, том 1, а.с. 24-25, том 2).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, ОСОБА_1 влаштувалася на роботу та частково покращила умови проживання в будинку, в якому проживали діти до позбавлення її батьківських прав. Як вбачається з наявних у справі фотографій, шляхом проведення окремих ремонтних робіт утворено окрему кімнату для дітей, ліжко -місце та стіл для навчання.

Не зважаючи на це, комісія з питань захисту прав дітей й надалі вказувала на безлад на подвір`ї, розбите вікно в будинку та брудний посуд під будинком. При цьому, як зазначалося працівниками комісії, дослідити умови проживання всередині будинку останнім часом не видавалося за можливе, оскільки апелянтка постійно була відсутня за місцем свого проживання (а.с. 24-25, 34-36, том 2).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказані обставини самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для поновлення ОСОБА_1 у батьківських правах, оскільки при вирішенні даного спору суд повинен давати оцінку обставинам в сукупності зібраних доказів та виходити з якнайкращих інтересів дітей.

В спірному випадку, з досліджених матеріалів вбачається, що покращення в житті позивачки як-то: працевлаштування, покращення місця проживання дітей та нові сімейні обставини ОСОБА_1 не є достатніми для задоволення позову, оскільки судом в ході розгляду справи, в тому числі, в суді апеляційної інстанції встановлено ряд обставин, які вказують на те, що таке не буде відповідати інтересам дітей.

Так, частинами першою, другою статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

На виконання вказаних норм, апеляційним судом в присутності представника органу опіки та піклування заслухано думку дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо того, чи бажають вони повернутися до матері ОСОБА_1 та проживати із нею.

Із пояснень ОСОБА_3 встановлено, що в сім`ї, в якій він проживає до нього прихильно ставляться та він забезпечений всім необхідним, повертатися до біологічної матері він не бажає, оскільки там було погано, шумно, не було що їсти, в будинку часто розпивались алкогольні напої.

Із пояснень ОСОБА_4 встановлено, що йому добре живеться в сім`ї мами ОСОБА_2 , у нього все є, він гарно навчається. На запитання суду, чи бажає він повернутися до біологічної мами ОСОБА_1 відповів, що ні, оскільки пам`ятає, як йому приходилося ховатися під столом, живучи там.

Зазначені пояснення узгоджуються із тими, які діти надавали при спілкуванні із практичними психологами та які встановили, що емоційний зв`язок у дітей із біологічною матір`ю відсутній, вона є найбільш емоційно непривабливою особою для них (а.с. 119-120, том 1, а.с. 30-33, том 2).

Відтак, небажання дітей повернутися до біологічної матері є чітким та усвідомленим.

Будь-яких обставин впливу на дітей при наданні ними пояснень, судом не встановлено.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вказала, що під час опитування дітей тиск на них не чинився, такі ж пояснення вони надавали при вирішенні цього питання у службі у справах дітей. Це підтверджується і висновками органу опіки та піклування.

Як пояснила суду третя особа ОСОБА_2 , діти почувають себе добре, спокійні, покращилося їх навчання, однак до спілкування з матір`ю відносяться насторожено, контакту з нею не мають. Мати навідувала дітей дуже рідко, продуктивного спілкування не було.

На запитання суду ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно рідко навідувала дітей, в тому числі і за час розгляду справи. Це пов`язано з чиненням перешкод органу опіки та піклування та прийомної матері, особистими обставинами. Однак дітей любить і хоче їх повернути. Відсутність зв`язку між ними заперечує.

Таким чином, судом встановлено, що емоційний зв`язок між дітьми та матір`ю втрачено, жодних дій на його відновлення позивачка не вчинила. Доказів щодо втручання у їх відносини інших осіб чи наявності перешкоджання у спілкуванні ОСОБА_1 не представлено і таких судом не встановлено. Будь-яких обґрунтованих пояснень, що стали причиною таких обставин, ОСОБА_1 не наведено.

Щодо інших обставин , на які посилається апелянтка, то вони не спростовують висновку суду, оскільки покращення умов проживання, в даному випадку, не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та виховання дітей, забезпечення належного харчування, матеріального забезпечення та ін. Працевлаштування ОСОБА_1 є позитивним фактором, однак з огляду на встановлені обставини, воно не призвело до суттєвих покращень життя останньої та не усунуло ті недоліки, які стали підставою для позбавлення батьківських прав.

Судом не встановлено свідомої активної поведінки ОСОБА_1 , спрямованої на відновлення зв`язку з дітьми, налагодження стабільного побуту, матеріального і фінансового забезпечення.

На підставі викладеного, виходячи з конкретних обставин справи та інтересів дітей, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності поновлення у батьківських правах ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що звернення з вказаним позовом до суду є передчасним. Як правильно, встановив суд першої інстанції, апелянтка не вживала всіх необхідних заходів щодо прийняття її участі у вихованні дітей, піклуванні, прояву до них турботи, матеріальному забезпеченні, а відтак поновлення їй батьківських прав на час розгляду справи є неможливим.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини сьомої статті 169 СК України апелянтка не позбавлена можливості повторно звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яремчанського міського суду від 08 квітня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2022 року.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: О.В. Пнівчук

І.О. Максюта