Справа № 210/6191/21
Провадження № 2/210/399/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 лютого 2022 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01.01.2015 року позивач розпочав виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі на підставі Договору з Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, та за період з 01.10.2018 року по 01.01.2021 року, надав відповідачу послуги за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є саме відповідач, на суму 2611,24 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував за надані житлово-комунальні послуги, утворилася заборгованість, тому позивач змушений звернутись до суду, та просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» борг в розмірі 2611,24 грн., 334,51 грн. - суму інфляційних збитків, 152,40 грн. 3% річних та судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «вручено адресатові».

Станом на 02.02.2022 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Сітісервіс-КР» надає житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з Договором про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Дзержинському районі від 27.12.2013 року (а.с. 7, 8).

За відомостями Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно власником нежилого приміщення за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 11).

В період з 01.10.2018 по 01.01.2021 року, відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 , позивачем надавалися послуги (а.с. 5-6), однак відповідачем оплата за надані послуги не здійснювалася, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 2611,24 грн. (а.с. 5).

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача.

Відповідач є власником жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з 16.11.2005 року (а.с. 11), а отже є споживачами послуг, які надає позивач, тобто фактично він є споживачем послуг з даного періоду, тому суд доходить до висновку про те, що факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до розрахунку, який надав позивач та враховуючи період права власності відповідача на нежиле приміщення, сума боргу складає 2611,24 грн., сума інфляційних збитків складає 334,51 грн., сума 3% річних складає 152,40 грн. (а.с. 5, 6).

В порушення вищезазначених норм, відповідач не виконав своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість перед позивачем. А, отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. (а.с. 1, 2).

Керуючись ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 151, 156 ЖК України, ст.ст. 322, 625 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, 34А, офіс 3) борг за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 2611 (дві тисячі шістсот одинадцять) грн. 24 коп., суму інфляційних збитків в розмірі 334 (триста тридцять чотири) грн. 51 коп., суму 3% річних в розмірі 152 (сто п`ятдесят дві) грн. 40 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко