Справа № 648/2557/21
(провадження №2/658/276/22)
31 січня 2022 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Под`ячевої І.Д. за участю секретаря Фокіної О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каховці Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із відповідачем, який розірвано 07.10.2019 р.. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився з матір`ю.
На підставі судового наказу виданого Каховським міськрайонним судом з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2019 року.
Відповідач не сплачує аліменти, у зв`язку з чим станом на 01.09.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 42 348,26 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 44 564,91 грн., а також понесені судові витрати.
Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просила розглянути без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, не надано жодного доказу сплати хоча б частини заборгованості, що свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків.
За заявою представника позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.
Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Херсонського міського суду від 04.10.2019 р. розірвано (а.с.3). Від спільного подружнього життя у них народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
На підставі судового наказу виданого Каховським міськрайонним судом з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2019 року (а.с.5).
Дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.12) та актом фактичного місця проживання (а.с.13).
Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду станом на 01.09.2021 р. за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 42 348,26 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця від 01.09.2021 р. (а.с.10)
За розрахунками представника позивача за період з 19.08.2019 р. по 21.09.2021 р. сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити складає 44 564,91 грн.
Розрахунок заборгованості здійснено у відповідності до правової позиції висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц .
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Саме таку правову позицію 25.04.2018 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Разом із тим, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.09.2021 року державного виконавця Каховського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 19.08.2019 року, тобто з дня прострочення сплати аліментів, по 21.09.2021 року, як заявлено позивачем у розрахунку, у розмірі 44 564,91 грн..
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому з відповідача слід стягнути 908,00 грн. судового збору на користь держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, представник позивача просить стягнути з відповідача 7500 грн. витрат на правову допомогу, що відповідає сумі зазначеній в Звіті №1 від 22.09.2021 року (а.с.18).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися під час розгляду справи по суті сторона у справі (відповідач) не заявляв про розмір витрат та не висловлював вимогу про необхідність їх стягнення зі сторони позивача у разі відмови у задоволенні позовних вимог.
Вивчивши наявні у матеріалах справи докази понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, аналізуючи розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, суд доходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 7 500 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 141, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 44 564,91 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 7 500 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Суддя І. Д. Под`ячева