справа №376/1146/21
головуючий у суді І інстанції Віговський С.І.
провадження № 22-з/824/367/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

7 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Васюк Микола Миколайович до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ; далі - відповідач), з проханням зобов`язати відповідача зняти арешт з колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак: НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , який накладено в межах виконавчого провадження № 29160791; зобов`язати відповідача припинити розшук колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак: НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , який оголошено в межах виконавчого провадження № 29160791; стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в сумі 1816 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково зобов`язано Сквирський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Київська область, м. Сквира, вул. Слобідська, 3; ) припинити розшук колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак: НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , який оголошено в межах виконавчого провадження №29160791, шляхом винесення виконавцем Сквирського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області не пізніше наступного робочого дня з дня набрання законної сили рішенням суду постанови про зняття майна з розшуку.

Стягнуто з Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу згідно ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VI.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року про відмову у прийнятті додаткового рішенняза заявою ОСОБА_1 скасовано та задоволено заяву частково. Стягнуто з Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 6 000 грн витрат на правову допомогу. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

21 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васюк М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених заявником на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 повідомив суд, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу, орієнтовно складає 10 000 грн. На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги ОСОБА_1 надав наступні документи: договір № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року; додаток № 1 від 11 жовтня 2021 року до договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року; акт наданих послуг від 17 лютого 2022 року згідно договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року; звіт про обсяг наданих послуг від 17 лютого 2022 року згідно договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року.

Наголошує на тому, що доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у даній справі покладається саме на ДВС, а суд не має право самостійно без клопотання ДВС зменшити такий розмір, а тому судові витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судове засідання ні позивач, ні відповідач не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про направлення судової повістки на електронну адресу (а.с. 184-185).

Крім того, 7 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М. та від Державного виконавця Драч І.А. надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Колегія апеляційного суду вирішуючи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васюк М.М. про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу дійшла наступного висновку.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Встановлено, що 21 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васюк М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених заявником на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги ОСОБА_1 надав наступні документи: договір № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року укладений між АО «ВР Партнерс» та ОСОБА_1 (а.с.171-175); додаток № 1 від 11 жовтня 2021 року до договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року (а.с. 176); акт наданих послуг від 17 лютого 2022 року згідно договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року (а.с. 177); звіт про обсяг наданих послуг від 17 лютого 2022 року згідно договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року (а.с. 178).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 для захисту своїх інтересів, звернувся до АО «ВР Партнерс» з метою отримання професійної правничої допомоги.

11 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та АО «ВР Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги № 93, відповідно до умов якого АО «ВР Партнерс» зобов`язалось надати позивачу ОСОБА_1 юридичні послуги та правову допомогу.

11 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та АО «ВР Партнерс» було підписано додаток № 1 до договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року, про наступне:

Розмір гонорару АО «ВР Партнерс» за надання послуг, згідно цього договору, складається з загальної кількості годин витрачених АО на надання послуг. Одна година наданої правової допомоги АО клієнту за цим договором складає 1 000 грн. Гонорар за цим договором оплачується клієнтом протягом тридцяти робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі на підставі виставленого рахунку; послуги, які АО надає клієнтові за цим договором: юридичний аналіз документів, які надані клієнтом та формування правової позиції. Аналіз ухвали Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року у справі № 376/1146/21; підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року у справі № 376/1146/21; отримання інформації у суді щодо руху справи та ознайомлення з матеріалами справи; надання клієнту інформації щодо руху справи у Київському апеляційному суді; надання клієнтові усних консультацій з приводу вчинених процесуальних дій в рамках справи; участь в судових засіданнях у справі № 376/1146/21; інше.

17 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та АО «ВР Партнерс» було підписано акт надання послуг згідно договору № 93 про надання правової допомоги від 11 жовтня 2021 року, відповідно до акта АО надало клієнтові професійну правничу допомогу на суму 10 000 грн.

Відповідно, проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 376/1146/21, аналіз ухвали Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року, підготовка та подання апеляційної скарги від 25 жовтня 2021 року у справі № 376/1146/21 (8 000 грн); участь в судовому засіданні 21 грудня 2021 року (1 000 грн); участь в судовому засіданні 15 лютого 2021 року (1 000 грн).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до Київського апеляційного суду не було подано заперечень від ДВС, хоча адвокатом Васюк М.М. було заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу ще у лютому 2022 року.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст.268, 270, 382-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Васюк Микола Миколайович до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути з Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу адвоката у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Додаткова постанова набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба