Дата документу 03.08.2022 Справа № 337/4299/21
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/4299/21 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Провадження № 22-ц/807/1408/22
У Х В А Л А

03 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом вселення у кімнату квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішення суду 29 липня 2022 року ОСОБА_1 діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 як від особи, що не брала участі у справі, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції вирішив питання про його права, подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 також заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання зазначено, що малолітній ОСОБА_2 , як квартиронаймач квартири АДРЕСА_1 , не був залучений до участі у справі і повний текст рішення суду першої інстанції йому не вручався. Про існування рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2022 неповнолітній ОСОБА_2 дізнався після ознайомлення його представника з матеріалами справи № 337/4299/21 в Запорізькому апеляційному суді. Посилаючись на введення указом Президента України воєнного стану на всій території України, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, зокрема, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 06 грудня 2007 року у справі "Воловік проти України", пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", пункт 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України"). Право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення ЄСПЛ: від 05 квітня 2018 року у справі "Зубац проти Хорватії" (пункт 78) та від 09 жовтня 2018 року у справі "Азюковська проти України" (пункт 20)).

ЦПК України не визначений конкретний перелік причин, що належать до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу (постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 442/37/14 (провадження № 61-1683св19).

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує, лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

26 січня 2022 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом вселення у кімнату квартири.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , що приймає участь у цій справі в якості відповідача є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та підтверджується копією свідоцтва про народження долученого до апеляційної скарги.

За загальним правилом, повноваження законних представників визначено статтею 59 ЦПК України, відповідно до якої права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також недієздатних або обмежено дієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Як передбачено ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Представництво за законом є різновидом представництва, підставою виникнення якого, виступає не воля особи, яку представляють, а вказані у законі юридичні факти. Так, законне представництво батьків засновується на позитивному юридичному факті походження дітей від батьків, недосягнення дитиною віку, з якого пов`язується можливість самостійного набуття і здійснення цивільних прав та обов`язків, а також на відповідних нормах закону.

Характерною рисою представництва за законом є виникнення відповідних повноважень у представників незалежно від їх волі. Самі представницькі повноваження виникають за наявності відповідних юридичних фактів автоматично. Втратити свої повноваження законні представники можуть тільки із втратою свого правового статусу батьків, опікунів, усиновлювачів.

Отже в цій справі законним представником малолітнього ОСОБА_2 2012 р.н. в інтересах якого була подана апеляційна скарга, є його мати - ОСОБА_1 , яка будучи залученою до участі у справі у якості відповідача, була обізнана про оскаржуване рішення суду першої інстанції та отримала його копію 03.02.2022 (а.с. 86) про, що особисто зазначала в апеляційній скарзі на таке рішення (а.с. 93).

Наведене спростовує доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до якого законний представник апелянта - ОСОБА_1 дізналась про існування оскаржуваного рішення лише після ознайомлення зі справою в Запорізькому апеляційному суді.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 як відповідач у справі, реалізуючи своє право на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2022 у цій справі, подала апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду 22 березня 2022 року, без пропущення строку на апеляційне оскарження із дотриманням вимог, встановлених положеннями ст. 354,356 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції була подана ОСОБА_1 як відповідачем, вже після введення в Україні указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, суд приходить до висновку, що такі надзвичайні обставини не перешкоджали відповідачу реалізувати свої процесуальні права на апеляційне оскарження судового рішення і відповідно не перешкоджали ОСОБА_1 захищати права своєї малолітньої дитини, шляхом подання відповідної апеляційної скарги у строки визначені процесуальним законом.

Відповідно до ч.3 ст. 154 СК України батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Отже враховуючи, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , була обізнана про ухвалення оскаржуваного рішення, ще 03.02.2022, реалізувала право на подання апеляційної скарги у власних інтересах в якості відповідача у строки, визначені положеннями ст. 354 ЦПК України, наведені у заяві доводи ОСОБА_1 про неможливість подання апеляційної скарги на рішення суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 є безпідставними, необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом, як належні та достатні для визнання їх поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з викладеним апелянту необхідно у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду апеляційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з вказівкою інших поважних підстав на поновлення такого строку.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З мотивів, викладених вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на підставі ст. 357 ЦПК України необхідно залишити без руху та надати строк для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 274, 354-361, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року в цій справі, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_2 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням доказів неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з поважних підстав.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначеної вимоги у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова