Справа № 351/1952/21
Провадження № 22-ц/4808/602/22
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І. .
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд вскладі колегії суддів:

головуючого ФединякаВ.Д.(суддя-доповідач)

суддів: ВасилишинЛ.В., МаксютиІ.О.

секретаря Максимів Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому з асіданні апеляційну скаргу начальника відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради на заочне рішення Снятинського районного суду від 17 січня 2022 року, ухвалене в складі судді Сегіна І.Р. в м. Снятині у справі за позовом Відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання неповнолітніх дітей від матері та батька без позбавлення їх батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021року Відділ соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання неповнолітніх дітей від матері та батька без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та не забезпечують здобуття їх донькою ОСОБА_1 повної загальної середньої освіти, неповнолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей ВСЗН та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради ОСОБА_1 . Відповідачі разом із двома неповнолітніми дітьми зареєстровані по АДРЕСА_1 та проживають по АДРЕСА_2 . Під час проведення рейду «Урок» виявлено неповнолітню дитину - ученицю 9 класу Олешківської гімназії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка із 01 вересня 2021р. по 10 вересня 2021 р. не відвідує навчальний заклад через релігійні переконання батьків. Батьки неповнолітньої повідомили, що дівчинка не буде відвідувати школу, оскільки буде жити за іншими законами, а також від будь-яких інших пояснень відмовилися.Також у сім`ї виховується менший син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не відвідує дошкільний навчальний заклад, матір офіційно не працює. Відповідач ОСОБА_4 10.09.2021р. розмістив відеоматеріали на сайті YouTube, де він з дружиною пошкоджує наступні документи: свідоцтва про народження свої, дружини та дітей, паспорти, ідентифікаційні коди, дипломи про здобуття освіти, свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця, свідоцтво про шлюб, дозвіл на зброю, військовий квиток, державний акт про право власності на земельні ділянки, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів, свідоцтво про смерть, а в подальшому їх знищує. Відповідно до прийнятого рішення комісії Відділу СЗН та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради, батько ОСОБА_4 , який є фізичною особою - підприємцем та займається роздрібною торгівлею, а саме в смт.Заболотів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відмовився пройти з членами комісії до будинку де проживає сім`я та показати членам комісії умови в яких проживають діти. Працівниками ВП № 1 м. Снятин складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП та направлено до Снятинського районного суду для розгляду. Також направлено лист до КНП Заболотівської селищної ради «Заболотівська багатопрофільна лікарня» від 01.10.2021р. з проханням надати інформацію про результати медичного обстеження неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , надання їй медичної допомоги, про стан здоров`я, про стан здоров`я її законних представників, стан дотримання законними представниками дитини рекомендацій лікарів. Зі слів директора КНП «Заболотівська багатопрофільна лікарня» батьки не обрали сімейного лікаря та не уклали відповідну декларацію, про стан здоров`я батьків та дітей не відомо. Соціальний педагог Олешківської гімназії ОСОБА_5 зазначила, що із вересня 2021 року до 20 жовтня 2021 року дівчинка не відвідує начальний заклад, не бере участі у навчальному процесі та позбавлена соціальної адаптації із однолітками, батьки продовжують ухилятися від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Батьки не забезпечують здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, а залишення дітей у біологічній сім`ї є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання. Більше того, станом на даний час, діти повністю ізольовані від навколишнього світу, від спілкування з однолітками, залишаються невідомими умови проживання дітей та їх стан здоров`я, зокрема через перешкоди, які вчиняють батьки та їх бездіяльність на рекомендації працівників всіх служб.

Відділ соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради просить відібрати неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав, стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття, надати дозвіл працівникам органів Національної поліції України, державним виконавцям, працівникам органу опіки та піклування на примусове проникнення до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для виконання рішення суду про відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав. Передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заболотівській селищній раді як органу опіки та піклування для подальшого влаштування дітей та надання їм статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Заочним рішенням Снятинського районного суду від 17 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог Відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання неповнолітніх дітей від матері та батька без позбавлення їх батьківських прав, стягнення аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду начальник відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. . Стверджує, що ОСОБА_1 , не відвідує заняття Олешківської гімназії із вересня 2021 року по даний час, на дистанційні уроки із 6 жовтня по 22 листопада 2021 року не виходила, згідно повідомлення Олешківської гімназіївід 01.02.2022 року та 23.02.2022 року ОСОБА_1 станом на 23 лютого 2022 року жодного разу не відвідувала занять в гімназії. Таким чином, батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не забезпечують здобуття ОСОБА_1 повної зальної середньої освіти, яка є обов`язковою відповідно до ст. 53 Конституції України. Крім того, інспектором ювенальної превенції Коломийського РВ поліції ГУНП в Івано-Франківській області Пожоджук О.М. складався протокол згідно ч. 1 ст. 184 КУпААП України та направлявся до Снятинського районного суду.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення судової повістки не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення неповнолітніх дітей з батьками. Суд врахував, що відібрання дітей позбавить їх батьківської турботи та допомоги і може призвести до погіршення їхнього становища. Відібрання дітей від батьків є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, надаючи перевагу правам дитини. В інтересах дітей є збереження їхніх зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною. Судом не встановлено фактів того, що сім`я відповідачів є особливо непридатною та неблагополучною. Враховуючи те, що питання про стягнення аліментів вирішується лише при задоволенні вимог про відібрання дитини, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей також не підлягає задоволенню.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першоїстатті 352ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у ОСОБА_4 ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради, за неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається втрата у вазі; під час обстеження умов проживання відповідачів будинок був зачинений, вдома нікого не було; під час відвідування батька дитини ОСОБА_1 - відповідача ОСОБА_4 за місцем роботи- магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », останній не надав пояснень чому дитина не відвідує навчальний заклад, пояснив, що дитина вчитиметься вдома, однак підтверджуючих документів в навчальний заклад не надав; батькові наголошено на необхідності забезпечити дитині здобуття повної загальної середньої освіти, попереджено про відповідальність за невиконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, відносно малолітнього ОСОБА_2 , складеного відділом соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради, будинок відповідачів був зачинений, однак, мати з дітьми постійно перебуває вдома. Від щеплень дитини батьки відмовилися, не відомо чи укладали вони із сімейним лікарем декларацію. При відвідуванні батька дітей ОСОБА_4 за місцем роботи, останній повідомив, що називає свою дитину "системою", будь-яких інших пояснень не надав. Відповідачі не спілкуються із родичами протяготм тривалого періоду часу, вказуючи що живуть за іншими законами.

Відповідно висновку оцінки потреб сім`ї, складеного відділом соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради 30.09.2021р., встановлено ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, зокрема не відвідування дівчинкою ОСОБА_1 навчального закладу; зі слів директора Олешківської гімназії сім`я має особливий спосіб харчування, а саме: вегетаріанство та сироїдство, дана сім`я немає сімейного лікаря. Також, встановлено, що батько та мати здатні частково задовільнити потреби дітей, батьківський потенціал недостатній. Складні життєві обставини виникли нещодавно, тривалість існування проблеми - до одного місяця.

За змістом характеристики учениці 9 класу Олешківської гімназії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання має навчальні досягнення середнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, на уроках буває незібраною та неорганізованою, співпрацює у групі, часто замикається в собі, не хоче йти на контакт з однокласниками та вчителями. У 2020-2021 навчальному році ОСОБА_1 без поважних причин пропустила 43 робочі дні. Впродовж навчанняОСОБА_1 в Олешківській гімназії випадків булінгу, вчиненого дитиною або стосовно неї, не було. За час її навчання в 7 та 8 класах батьки були заінтересовані у виховному та навчальному процесах, цікавилися шкільним життям доньки, матір систематично відвідувала батьківські збори.

Згідно переписки у Viber відповідача ОСОБА_4 неодноразово повідомлено про проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Заболотівської селищної ради з приводу розгляду питання щодо повернення до навчання доньки ОСОБА_1 . Дані повідомлення відповідачем ОСОБА_4 проігноровані через релігійні переконання.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.12.2021р. встановити умови проживання неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не представилося можливим, оскільки батько дітей не допустив комісію до житлового будинку, що в АДРЕСА_2 . Діти перебували із бабусею (матір`ю ОСОБА_3 ), яка не представилася. При цьому ОСОБА_1 повідомила, що вдома не навчається, друзів не має, до навчального закладу повертатись не буде. Інколи їздять із батьками до знайомих, більше часу проводять вдома. Батьки зазначили, що «ні з ким договорів не укладатимуть», «дітей не мають, є «системи» ».

Рішенням виконавчого комітету Заболотівської селищної ради від 21.10.201р. № 182-11/2021 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.

Згідно висновку органу опіки та піклування Заболотівської селищної ради встановлено, що матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 повідомлено, що остання не відвідуватиме школу через релігійні переконання батьків, від індивідуальної форми навчання, дистанційного навчання категорично відмовилася. Дівчинка ОСОБА_1 активно коментує у мережі Facebook сторінку Олешківської гімназії, що свідчить про те, що дівчинка хоче відвідувати школу та спілкуватися з однолітками. При цьому має заборону батьків на це. Із вересня 2021р. до 20.10.2021р. дівчинка не відвідує навчальний заклад, не бере участі в навчальному процесі та позбавлена соціальної адаптації із однолітками, батьки продовжують ухилятися від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній дляїї фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовногоі соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчанняі розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають правоі зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умовидля розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готуватиїї до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод іншихлюдей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушуютьїї до жебракування та бродяжництва.

За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частинипершої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одногоз них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформаціюпро здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини

є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитиниу кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови:по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язківіз сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатноюабо явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 рокуу справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки,має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприкладчи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станомїї фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитинаможе бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання,не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів,не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдетьсяу вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`яі морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстраціята заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини

від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпекидля кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 рокуу справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 рокузі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООНвід 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної Ради№ 789-X11 від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх випадкахщодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державнимичи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного законуі процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку,наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуваннямта якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення про відмову у відібранні малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції вірно виходи з того, що позивачем не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення неповнолітніх дітей з батьками, що позбавить їх батьківської турботи та допомоги і може призвести до погіршення їхнього становища та не буде відповідати якнайкращим забезпеченням інтересів дітей. Крім цього, відібрання дітей від батьків є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, надаючи перевагу правам дитини. Також позивачем на подано доказів та судом не встановлено фактів того, що сім`я відповідачів є особливо непридатною та неблагополучною. У зв`язку з цим, правильним є також рішення суду щодо відмови позивачу в стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки такі вимоги нерозривно пов`язані з відібранням неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність відібрання неповнолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, так як вони зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, розглянуто позовну заяву у відповідності до норм матеріального права, прийнято обґрунтоване рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для справи, тому підстав для його скасування задоводами апеляційно скарги не встановлено.

Разом з тим, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначена відповідальність батьків за розвиток дитини, а саме:

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки та особи, які їх замінюють, зобов`язані:

постійно дбати про фізичне здоров`я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей;

поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної і рідної мови, сім`ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв;

виховувати повагу до національних, історичних, культурних цінностей українського та інших народів, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання та навколишнього природного середовища, любов до своєї країни;

сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу;

виховувати повагу до законів, прав, основних свобод людини.

Держава надає батькам і особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків, захищає права сім`ї.

Враховуючи бажання відповідачів зберегти належні батьківські відносини по вихованню дітей, а також, виходячи з того, що відібрання дітей є крайнім заходом, суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання неповнолітніх дітей.

У разі небажання відповідачів змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позивача не позбавлений права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради залишити без задоволення. Заочне рішення Снятинського районного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 10 червня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта