КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/4967/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1214/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Куркіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року у складі судді Головчак М.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, третя особа: приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії з метою відновлення порушеного права,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»), приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., третя особа: приватний виконавець Чупис Т.П. про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії з метою відновлення порушеного права.

Позов обґрунтовано тим, що 05 березня 2021 року на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 64715156 від 03 березня 2021 відкритого на підставі виконавчого напису 11236, виданого приватним нотаріусом Гораєм О.С. 25.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 9127 грн 48 коп. Вказана заборгованість виникла на підставі договору позики № 7732148 від 18 липня 2018 року укладеного з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на суму позики 2600 грн, в графі підпис містилась інформація «електронний підпис».

Позивач ніколи не отримував коштів у позику від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», оскаржуваного договору позики не укладав, а електронний цифровий підпис у нього з`явився вперше лише у 2020 році.

Відповідно до справи, 19.09.2018 року ОСОБА_1 до органів Національної поліції подано заяву про вчинення кримінального правопорушення та по даному факту внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку із вищевикладеним позивач просить визнати недійсним договір позики № 7732148 укладений 18 липня 2018 року між ним та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», зобов`язати ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» здійснити дії по виключенню неправдивої інформації з бази Українського бюро кредитних історій, щодо боргів та отримання позики по договору № 7732148 від 18.07.2018, скасувати виконавчий напис № 11236 від 25.01.2021 виданий приватним нотаріусом Гораєм О.С., зобов`язати ТОВ «ФК «Профіт Капітал» поновити порушені права позивача, шляхом закриття виконавчого провадження від 03.03.2021 № 64715156 та виключення з реєстрів боржників позивача, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не дослідження і не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, без сприяння повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суду були надані докази, які підтверджують факт того, що сума позики у розмірі 2600 грн, або фінансового кредиту, не була зарахована на рахунок ОСОБА_1 , як безпосередньо передбачено в договорі позики №7732148 від 18.07.2018. Тобто суду були надані докази того що договір позики №7732148 від 18.07.2018 не вступив у юридичну силу та є недійсним. Вказані обставини судом першої інстанції не досліджені та залишені поза увагою, що потягло за собою прийняття незаконного і необґрунтованого рішення.

Крім того, скаржник просив стягнути солідарно судові витрати з відповідачів на правничу допомогу в суді першої інстанції та вказав про те, що орієнтовний (попередній розрахунок) суми витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду 3 000 грн, докази витрат будуть надані після ухвалення рішення.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Від ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надійшло пояснення на апеляційну скаргу в якій ставиться питання про відмову в її задоволенні, як необґрунтованої, а також відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують понесення апелянтом витрат.

Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 197), від представника ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, тому колегія суддів відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Черниченка Є.М. в інтересах позивача, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 18 липня 2018 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7732148, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалося йому передати у власність грошові кошти (а.с. 12-13).

25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за заявою ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 11236, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором позики № 7732148 від 18.07.2018 у сумі 9 127 грн 48 коп. (а. с. 16).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 03.03.2021 року (ВП № 64715156) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 11236, виданого 25.01.2021 (а. с. 12).

03.04.2017 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», що підтверджується договором факторингу № 03042017 (а.с. 42).

Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 7732148 заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» станом на 06.01.2021 складає 9 127 грн 48 коп.та є непогашеною (а. с. 53).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з підстав їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Так, відповідно до справи, 18.07.2018 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7732148, відповідно до умов якого товариство передало Позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 2600 грн на визначений строк, а Позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики.

Убачається, що договір було укладено дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Вказаний договір позики укладено згідно з ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до вищезазначеного порядку електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та прийняти (акцепту) другою стороною. Договір підписується з використанням електронної підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону.

Згідно п.6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим електронним ідентифікатором - це дані в електронній формі вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. До моменту укладення договору Позичальнику надавалася можливість ознайомитись з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредит розміщені на веб-сайті Товариства https://mycreciit.ua/ru/. 18.07.2018 року Позичальником підписано (акцептовану) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти.

Підписавши Договір, Позичальник підтвердив, що вивчив умови Договору та правила надання грошових коштів у позику , у тому числі і на умовах фінансового кредиту, а їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін наслідки укладення цього Договору йому були зрозумілі. Позичальник на момент укладання договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані Товариством грошові кошти.

Таким чином Договір був укладений і підписаний сторонами відповідності з умовами Закону.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, а допустимість електронного документа, як доказу не може заперечуватись виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України та відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України п. 7 постанови № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосування наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно виходив з того, що оскаржуваний договір про надання позики підписаний електронним підписом, істотні умови договору були узгоджені між сторонами та відповідають вимогам закону, натомість позивачем не було надано належних, достатніх і допустимих доказів того, що умови договору суперечать положенням закону.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду щодо відмови в задоволенні вимог про зобов`язання скасувати виконавчий напис № 11236 від 25.01.2021 виданий приватним нотаріусом Гораєм О.С. та зобов`язати ТОВ «ФК «Профіт Капітал» поновити порушені права позивача, шляхом закриття виконавчого провадження від 03.03.2021 № 64715156 та виключення з реєстрів боржників позивача, з огляду на те, що вони мають похідний характер.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат", порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат", порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З наведеного слідує, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доводів, яким судом надана вірна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства та установлених обставин справи, правильними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, знаходиться поза межами повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням матеріального і процесуального права, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

У зв`язку з відхиленням апеляційної скарги й залишення рішення районного суду без змін, у відповідності до вимог правові підстави до стягнення судових витрат, заявлених ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 червня2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: