Справа № 203/3872/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки та третьої особи - ОСОБА_2

представника відповідача - Амельченка А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа - ОСОБА_3 , про захист прав споживача, визнання незаконної відмови щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання провести реструктуризацію та здійснити обчислення, необхідні для її проведення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 27.06.2008 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 70000 доларів США, зі сплатою 14,5% річних, на строк до 26.06.2015 року. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 27.06.2008 року між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №0/1, згідно якого в іпотеку було передано належну останнім квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м. 11.06.2012 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №4 та договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до яких до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги за зазначеними вище кредитним та іпотечним договорами. 13.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті. Скориставшись цим правом, 22.07.2021 року позивачка засобами поштового зв`язку направила відповідачу заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року, разом із документами, згідно переліку, передбаченого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ. Проте, 22.08.2021 року нею було отримано відповідь від 20.08.2021 року, згідно якої відповідач відмовив в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наявність станом на 01.01.2014 року заборгованості на положення пп.1 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Посилаючись на те, що вона повністю підпадає під критерії вказаного Закону та необгрунтованість відмови відповідача в проведенні реструктуризації, позивачка просила визнати незаконною відмову ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в листі-відповіді від 20.08.2021 року щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ; зобов`язати відповідача провести реструктуризацію на умовах та у відповідності до цього Закону, а також здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, надіславши на її адресу інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2021 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.10.2021 року, 22.10.2021 року та 21.12.2021 року було відмовлено в задоволенні заяв представника позивачки про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник, який також є представником третьої особи підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача під час розгляду справи проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягали зобов`язання позичальника за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті та забезпечений іпотекою, що є єдиним майном, яке використовується для постійного проживання іпотекодавця, за яким станом на 01.01.2014 року відсутня прострочена заборгованість по платежам (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів по основному зобов`язанню), строк сплати яких за умовами договору припадає до 01.01.2014 року, або якщо прострочену заборгованість по зазначеним платежам погашено до дня проведення реструктуризації. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом ануїтетних платежів, днем сплати яких було 27 число кожного календарного місяця строку кредитування. В матеріалах справи міститься вимога банку від 31.05.2012 року, надіслана позичальнику та поручителю, відповідно до якої станом на 28.05.2012 року за кредитним договором була наявна прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам в сумі 24890,42 долари США, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14320,34 долари США, заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом - 8662,12 доларів США. На момент отримання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації зазначена заборгованість, строк сплати якої настав до 01.01.2014 року, погашена не була. В зв`язку з цим, зобов`язання за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року відповідно до абзацу 3 пп.1 п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не підлягають обов`язковій реструктуризації.

Заслухавши учасників, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.06.2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування - ПАТ «УкрСиббанк», АТ «УкрСиббанк»), було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 70000 доларів США, зі сплатою 14,5% річних, на строк до 26.06.2015 року.

Згідно умов цього договору позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 27.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №0/1, згідно якого в іпотеку було передано належну останнім на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м.

11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №4 та договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до яких до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги за зазначеними вище кредитним та іпотечним договорами.

13.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, яким, окрім іншого, було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та які надавали позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, в порядку та на умовах, визначених цим Законом.

22.07.2021 року позивачка засобами поштового зв`язку направила відповідачу заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року, разом із документами, згідно переліку, передбаченого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ.

22.08.2021 року нею було отримано відповідь від 20.08.2021 року, згідно якої відповідач відмовив в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наявність станом на 01.01.2014 року простроченої заборгованості за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року, яке не підпадає під дію п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається наявність між сторонами спору щодо наявності у позивачки права на проведення реструктуризації за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року, відповідно до п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ.

Перевіряючи відповідні доводи та заперечення сторін, суд враховує наступне.

Зокрема, пп.1,2,3 п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом…

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2012 року первісним кредитором та іпотекодержателем в особі АКІБ «УкрСиббанк» на адресу позичальника та іпотекодавця ОСОБА_1 , а також інших поручителів, було направлено досудову вимогу відповідно до розділу 12 кредитного договору №0 від 27.06.2008 року, в якому пропонувалось протягом 31 дня з дати отримання даної вимоги усунути порушення за кредитним договором, погасивши прострочену заборгованість, яка виникла станом на 28.05.2012 року, в сумі 24890,42 долари США та складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 14320,34 долари США, заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 8662,12 доларів США, пені в сумі 1907,96 доларів США.

Також у вимозі зазначено, що в разі непогашення простроченої заборгованості, термін повернення кредиту та сплати процентів, сума заборгованості за якими станом на 28.05.2012 року складає 73556,75 доларів США, вважатиметься таким, що настав на 32 день з моменту невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, враховуючи, що станом на 01.01.2014 року позивачка, як позичальник за кредитним договором №0 від 27.06.2008 року, мала прострочену заборгованість за тілом кредиту та відсотками, не надала доказів щодо їх погашення станом на день подачі заяви про проведення реструктуризації, суд вважає, що у відповідності до пп.1 п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» її кредитні зобов`язання не підлягали реструктуризації та відповідачем правомірно було відмовлено в її проведенні.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та про необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.141 ЦПК України, в зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачкою по справі витрати на правову допомогу слід покласти на останню, інші судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа - ОСОБА_3 , про захист прав споживача, визнання незаконної відмови щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання провести реструктуризацію та здійснити обчислення, необхідні для її проведення - відмовити повністю.

Понесені позивачкою по справі витрати на правову допомогу покласти на останню, інші судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2022 року.

Суддя С.Ю.Казак