КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №370/709/20 Головуючий у 1 інстанції: Тандир О.В.
провадження №22-ц/824/3078/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини, -

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх з відповідачем мама - ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Вказувала, що після її смерті відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з погосподарськими спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє рухоме та нерухоме майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках кожному.

Зазначала, що у березні 2020 року звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій з огляду на пропуск шестимісячного терміну для подачі такої заяви.

Позивачка вважала, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущений з об`єктивних поважних причин, оскільки у період від 15.02.2019 року до 01.05.2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Макарівській ЦРЛ з приводу захворювання травного тракту та шлунка. Вказана хвороба пов`язанаіз ліжковим режимом, що ускладнює процес пересування до повного одужання, який і став основною причиною пропуску встановленого терміну прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, позивачка, посилаючись на ст.ст.1269, 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Скаргу обґрунтовувала тим, що як вбачається з оскаржуваного рішення, суд не прийняв до уваги довідку КНП «Макарівська районна центральна лікарня» від 01 травня 2019 року №1897, оскільки згідно запиту суду позивачка нібито на стаціонарному лікуванні в період 2018/2019 років не перебувала, а амбулаторне лікування, на думку суду, не позбавляло її можливості звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.

Проте, з даним висновком суду не погоджується, оскільки згідно записів медичної карти у зазначений вище період ОСОБА_1 перебувала на домашньому стаціонарі.

Крім того, зазначає, що головуючий у справі суддя Тандир О.В. не має медичної освіти, а тому оцінити її стан здоров`я та рекомендації лікарів щодо способу лікування, як поважну причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, не має можливості.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що унеможливлювали подання нею відповідної заяви нотаріусу. Вказував, що амбулаторне лікування позивачки не позбавляло її можливості відвідувати лікарів Макарівської ЦРЛ, отримувати їх консультації, проходити відповідні медичні обстеження, а тому таке лікування не позбавляло її можливості звернутися і до нотаріуса для прийняття спадщини.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки та відповідача, ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження та одруження позивачки і довідками Королівської сільської ради (а.с.7, 8, 13, 15).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого в

АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги Королівської сільської ради від 26.02.2020 року (а.с.14).

30 листопада 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем сільської ради та зареєстрований в реєстрі заповітів за №48, згідно якого все своє рухоме та нерухоме майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках кожному (а.с.11, 32 зворот).

Так, відповідач спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав разом з нею на момент смерті, що підтверджується довідкою Королівської сільської ради від 13.03.2019 року, а також подав відповідну заяву нотаріусу (а.с.30, 171).

Позивачка спадщину після смерті матері у встановлений законом строк не прийняла, на її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку прийняття спадщини (а.с.34, зворот - 35).

Як вбачається з довідки КНП «Макарівська районна центральна лікарня» МРР від 01.05.2019 року №1897 ОСОБА_1 від 15.02.2019 року до 01.05.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с.12).

Як вбачається з відповіді КНП «Макарівська районна центральна лікарня» МРР, наданої на вимогу суду, ОСОБА_1 , у період 2018/2019 років стаціонарно не лікувалась.

Відповідно до копії медичної картки амбулаторної хворої ОСОБА_1 01.02.2019 року вона проходила ендоскопічне дослідження у КНП «Макарівська районна центральна лікарня», 13.10.2019 року проходила консультацію лікаря-хірурга, 01.04.2019 року та 01.05.2019 року проходила ендоскопічне дослідження у КНП «Макарівська районна центральна лікарня», 01.05.2019 року проходила консультацію лікаря-хірурга (а.с.79-86).

За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Так, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що передбачає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12, 81 ЦПК України).

Як встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому встановлений законом строк для її прийняття тривав до 23.04.2019 року.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка посилалась на стаціонарне лікування (з урахуванням відповіді на відзив позивачка посилалася на амбулаторне лікування у вказаний) у період від 15.02.2019 року до 01.05.2019 року.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції вважав, що вказані позивачем обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що унеможливлювали подання нею відповідної заяви нотаріусу, оскільки амбулаторне лікування позивачки не позбавляло її можливості відвідувати лікарів Макарівської ЦРЛ, отримувати їх консультації, проходити відповідні медичні обстеження та вказав, що таке лікування не позбавляло її можливості звернутися і до нотаріуса для прийняття спадщини.

Проте, колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками суду.

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка, як на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини посилалась на те, що від 15.02.2019 року до 01.05.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні.

Як вбачається з копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 , 01.02.2019 року вона проходила ендоскопічне дослідження у КНП «Макарівська районна центральна лікарня», 13.10.2019 року проходила консультацію лікаря-хірурга, 01.04.2019 року та 01.05.2019 року проходила ендоскопічне дослідження у КНП «Макарівська районна центральна лікарня», 01.05.2019 року проходила консультацію лікаря-хірурга з приводу захворювання травного тракту та шлунка..

Вказувала, що вказана хвороба пов`язана з ліжковим режимом, що ускладнило процес пересування до повного одужання, який і став основною причиною пропуску встановленого терміну прийняття спадщини.

Дані доводи позивачки не спростовані матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що амбулаторне лікування позивачки не позбавляло її можливості відвідувати лікарів Макарівської ЦРЛ, отримувати їх консультації, проходити відповідні медичні обстеження та не позбавляло її можливості звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними, пов`язаними з об`єктивними перешкодами та істотними труднощами для неї для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: