Номер провадження: 22-ц/813/6005/22
Справа № 509/6794/21
Головуючий у першій інстанції Бочарова А.І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Поворозко І.Ю.,

переглянув у судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Драгун Ангеліни Святославівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про приведення самочинно збудованого приміщення до первісного стану, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , та просила суд усунути їй перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 привести земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, шляхом знесення самочинно збудованих споруд гаражу та житлового будинку. Також просила суд усунути їй перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 викорчувати / пересадити висадженні вздовж паркану зелені насадження туї на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року відкрито провадження в даній справі.

Одночасно із позовною заявою, 29 листопада 2021 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просила суд у якості забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер: :01:003:5370), самочинно збудований будинок та господарські приміщення (гараж) за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити ОСОБА_1 та особам, що безпосередньо здійснюють будівельні роботи, здійснювати будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити здійснювати будь-які реєстрації дії відносно земельної ділянки та самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити органам державного архітектурно-будівельного контролю, здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року, відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Драгун А.С. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2022 року задоволено клопотання адвокат Драгун А.С. в інтересах ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке призначено на 02 червня 2022 року.

На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщеної позивачки по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Стаття 16 ЦК врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, який не є вичерпним, адже тут же зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 09 грудня 2020 року в справі №462/763/18, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, ст. 158 ЦПК України врегульовано порядок скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Як встановлено апеляційним судом, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер: :01:003:5370), самочинно збудований будинок та господарські приміщення (гараж) за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_1 та особам, що безпосередньо здійснюють будівельні роботи, здійснювати будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено здійснювати будь-які реєстрації дії відносно земельної ділянки та самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено органам державного архітектурно-будівельного контролю, здійснювати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвала набрала законної сили.

В обґрунтування ухвали судом першої інстанції зазначено, що продовження будівельних робіт без документів, які дають право виконувати будівельні роботи, з порушенням будівельних норм і правил, унеможливить виконання рішення суду, якщо воно буде постановлене на користь позивача, оскільки продовження будівництва призведе до його легалізації та виникнення права власності у відповідача на новостворене майно. За таких обставин, позовна заява із вищезазначеними вимогами не зможе бути задоволена, рішення суду не буде відповідати вимогам законності. Крім того, навіть в разі ухвалення рішення суду та набранням ним законної сили, останнє не може бути виконаним в примусовому порядку, оскільки на час виконання рішення суду, спірне нерухоме майно може бути введено до експлуатації, а відтак предмет спору фактично буде заміщений.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначено, що він має в розпорядженні документи, які спростовують доводи позивача про здійснення будівництва на підставі наявних дозвільних документів, обмеження прав та законних інтересів відповідача є недопустимим. Також вказано, що такі обмеження грубо порушують права відповідача ОСОБА_1 , який здійснює будівництво власного житла, а зупинення такого будівництва перешкоджає добудувати власне житло, та тягне за собою збитки для відповідача, що полягають у тому, що відсутня можливість закінчити будівництво за сприятливих погодних умов, наразі у відповідача по справі відсутня можливість висадити озеленення на належній йому земельній ділянці, через таку заборону насадження псуються та стають непридатними до подальшого висадження та спричиняє значну майнову відповідачу, а неможливість закінчити будівельні роботи до зниження температури та снігових опадів до того ж спричиняє не лише матеріальну але і моральну шкоду відповідачу, що є недопустимим, оскільки у такому випадку не дотримується баланс та співмірність між інтересами сторін.

Таким чином, відповідач фактично послався на безпідставність позовних вимог та недоведеність обґрунтованості заяви про забезпечення позову та відповідно необґрунтованість ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2021 року про забезпечення позову.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Матеріалами справи встановлено, що спір на даний час не вирішено.

Враховуючи те, що розгляд справи досі триває, рішення у справі по суті спору не ухвалено, чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено право суду, а не обов`язок скасувати заходи забезпечення позову, на думку колегії суддів апеляційного суду, обставини наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не свідчать про наявність правових підстав для його задоволення.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим, в подальшому, виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Доводи щодо необґрунтованих та незаконних позовних вимог, які заявлені позивачем, до уваги не приймаються, оскільки суд тільки під час розгляду справи по суті надає правову оцінку заявленим позивачем вимогам, під час же вирішення питання щодо забезпечення позову чи скасування заходів забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову були порушені його права володіти, користуватись та розпоряджатись майном, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначені обставини не впливають на вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову в порядку статті 158 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Отже, вимоги апеляційної скарги не спростовують та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки фактично зводяться до незгоди із ухвалою суду про забезпечення позову та по суті заявлених позовних вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, суд першої інстанції оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Драгун Ангеліни Святославівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 09 червня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік