КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 363/5221/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1715/2022Головуючий у суді першої інстанції - Чірков Г.Є. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Верланов С.М., Мельник Я.С.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ОСОБА_2 Фесенко А.Л. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Фесенком Анатолієм Леонідовичем, який діє на підставі договору, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просив: стягнути з відповідачів на його користь інфляційні втрати у розмірі 65 841 грн. 02 коп. та 3 % річних у розмірі 16 097 грн. 10 коп., а в загальному розмірі 81 938 грн. 13 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.10.2013 року у справі № 363/547/13-ц було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 319 720 грн. 00 коп. і судові витрати у розмірі 4 910 грн. 00 коп., а всього 324 630 грн. 90 коп.

При цьому, постановами державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ у Київській області від 06.11.2013 року були відкриті виконавчі провадження № 40565960 та № 40565846 про стягнення з відповідачів на користь позивача вищевказаної суми коштів.

Разом з тим, у зв`язку з невиконанням відповідачами вказаного судового рішення, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.01.2017 року у справі № 363/2952/16-ц, яке набрало законної сили 14.02.2017 року, було задоволено позов позивача та вирішено стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку інфляційні втрати у розмірі 289 336 грн. 77 коп., 3 % річних у розмірі 27 108 грн. 90 коп., а також судові витрати у розмірі 3 164 грн. 50 коп., а всього 319 606 грн. 17 коп.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що солідарний борг ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було погашено останніми у повному обсязі лише 19.01.2018 року, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28.07.2021 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 81 938 грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 819 грн. 39 коп., а всього 82 757 грн. 52 коп. (а.с. 187-189).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, в обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції фактично та юридично повторно притягнув відповідачів до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (а.с. 195-200).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 216, 217).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 218).

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Позивач у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України та строки розгляду справи, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.10.2013 року з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 солідарно стягнуто грошові кошти в сумі 319 720 грн. та судові витрати в розмірі 4 910 грн. 90 коп.

Згідно з інформацією про виконавче провадження від 12.12.2018 року Вишгородським РВДВС ГтУЮ у Київській області 16.11.2013 року відкрито виконавчі провадження №40565960 та № 40565846 з примусового виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 15.10.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 324 630 грн. 90 коп.

25.01.2017 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні витрати в сумі 289 336, 77 грн.; 3 % річних в сумі 27 108, 90 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 164, 50 грн., а всього 319 606 грн. 17 коп.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Постановою заступника начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка В.В. від 07.07.017 року відкрито виконавче провадження №54257626 за виконавчим листом №363/2952/16-ц виданим 07.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 319 606 грн. 17 коп.

Постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчик Н.В. від 21.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54560982 за виконавчим листом №363/2952/16-ц виданим 07.03.2017 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 319 606 грн. 17 коп.

Як вбачається зі скріншоту виписки по рахунку позивача в АТ «Приват Банк», 15.12.2017 року ВДВС Вишгородського ГТУЮ у Київської області в ході виконавчого провадження виконавчого листа №2952/16-ц від 07.03.2017 року позивачу перераховано грошові кошти в сумі 34 650 грн. 94 коп.

19.01.2018 року постановами заступника начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка В.В. в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом (дублікат) №363/547/13-ц від 01.12.2016 року виданого Вишгородським районним судом Київської області стягувачу ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 1,0047 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Руднє-Димерська сільська рада, кадастровий номер :12:118:0490, цільове призначення - для ведення садівництва та в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №363/2952/16-ц від 07.03.2017 року виданого Вишгородським районним судом Київської області земельну ділянку площею 0, 1611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:172:0021, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, що належали ОСОБА_2 .

Таким чином солідарний борг відповідачів перед ОСОБА_1 за вказаними судовими рішеннями в повному обсязі сплачено 19.01.2018 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що оскільки невиконання боржниками грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, він має право на отримання від відповідачів трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 14.02.2017 року по 14.12.2017 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання суд, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 року по справі №910/10156/17.

Таким чином, встановивши, що солідарний борг відповідачів перед ОСОБА_1 в повному обсязі сплачено лише 19.01.2018 року,суд першої інстанції вірно встановив, що між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку з невиконанням рішення суду про стягнення коштів, а невиконання такого зобов`язання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Між тим, правильно визначившись із характером спірних правовідносин, суд першої інстанції допустився помилки в частині визначення суми, на яку здійснюється нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Так, здійснюючи розрахунки, з якими погодився суд першої інстанції, позивач до заборгованості, стягнутої рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.10.2013 року (324 630,90грн.), додав 3 % річних, інфляційні втрати в сумі 289 336, 77 грн.; 3 % річних в сумі 27 108, 90 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 164, 50 грн., а всього 319 606 грн. 17 коп.

Разом з тим, оскільки інфляційні втрати та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, їх нарахування проводиться лише на суму боргу, яка у даному випадку становить 324630,90 грн.

Таким чином, за період з 14.02.2017 року по 14.12.2017 року 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача, становить 8111, 33 грн., виходячи з наступного розрахунку: 324 630,90 * 3% *304/365, а інфляційні втрати - 36 744,34 грн., виходячи з наступного розрахунку: 324 630,90 грн. (сума боргу) ? 111,319% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 324 630,90 грн. (сума боргу) = 36 744,34 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , з останніх у рівних частках підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору по 236 грн. 55 коп. з кожного, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Також враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , з позивача на її користь підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 524 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Фесенком Анатолієм Леонідовичем, - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) інфляційні втрати у розмірі 36 744 (тридцять шість тисяч сімсот сорок чотири) грн. 34 коп. та три відсотки річних у розмірі 8 111 (вісім тисяч сто одинадцять) грн. 33 коп.

У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді С.М. Верланов

Я.С. Мельник