Справа № 428/7839/16-ц
Провадження № 22-ц/810/794/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В. .

суддів Кострицького В. В., Назарової М. В.,

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2021 року, ухваленого у складі судді Юзефовича І.О., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк, позивач) звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначило, що 11.02.2008 відповідно до укладеного договору б/н ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При зміні кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом останнього у заяві.

В порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.03.2016 за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 55500,64 грн, яка складається з:

- 7841,62 грн - заборгованість за кредитом;

- 41578,04 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 3200 грн - заборгованість за пенею та комісією,

- 250 грн - штраф (фіксована частина);

- 2630,98 грн - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 11.02.2008 у розмірі 55500 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стяґнення заборгованості за кредитним договором задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.02.2008 в загальному розмірі 55500, 64 грн та судовий збір в сумі 1378 грн.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року задоволено, заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року скасовано.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.02.2008 у розмірі 55500, 64 грн, стягнення судового збору у розмірі 1378 грн відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» зазначило, що відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до підписаної анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 11.02.2008 ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, також між сторонами були обговорені всі істотні умови. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, та іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, і, клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знов користуватися нею у межах строку дії картки. Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 545/1009/16-ц, від 23.11.2016 у справі № 6-2104цс16, від 03.04.2019 у справі № 743/150/17, від 24.02.2021 у справі № 738/464/19. Крім того скаржник вказує на те, що строк дії картки № НОМЕР_1 , яка була видана ОСОБА_1 для користування кредитним лімітом, закінчується 31.05.17. Згідно порядку нарахування і оплати процентів (Умов та Правил надання банківських послуг) строк погашення по кредиту по платіжним картам без установленого мінімального обов`язкового платежу здійснюється в наступному порядку:

- строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць;

- строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній карті.

АТ КБ «Приватбанк» також просить в апеляційній скарзі долучити та взяти до уваги довідку про строк дії виданих карт за договором від 11.02.2008, посилаючись на те, що вказаний доказ не був наданий суду першої інстанції, у зв`язку з її розшуком в архівах банку.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і, відповідно є підставою для скасування рішення.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 55500,64 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 11.02.2008 ОСОБА_1 виявив бажання отримати на своє ім`я кредитну картку «Універсальна». В анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 11.02.2008, підписано відповідачем, що вказана анкета-заява разом з Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Суд першої інстанції вважав, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, в порушення ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ПАТ КБ «Приватбанк» не повідомив ОСОБА_1 про умови кредитування і не узгодив їх з ним.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, пенею, комісією та штрафами відмовив за необґрунтованістю.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача тіла кредиту, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.02.2008, укладеним між сторонами, останній платіж суми погашення за наданим кредитом був здійснений відповідачем 10.04.2013, то з цієї дати і обліковується перебіг строку позовної давності. До суду Банк звернувся з позовом 26.04.2016, тобто з пропуском строку позовної давності.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н у спосіб підписання анкети - заяви позичальником ОСОБА_1 , за яким останній отримав на своє ім`я картку «Універсальна».

Відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також до позовної заяви позивачем додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами погоджено всі умови кредитування, зокрема розмір процентної ставки, пені, штрафів та комісії.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.02.2008 за відповідачем станом на 31.03.2016 утворилася заборгованість у сумі 55500,64 грн, яка складається з: 7841,62 грн - заборгованість за тілом кредиту, 41578,04 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3200 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 250 грн штраф (фіксована частина), 2630,98 грн штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_1 не оспорював факт отримання кредиту від позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладений 11.02.2008 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами та не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідач ОСОБА_1 не підписував Умови та Правила надання банківських послуг, копія яких додана позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог до відповідача.

Матеріали справи також не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, що саме у зазначеному в цих документах розмірі і порядку мають здійснюватися нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Натомість, складовою договору слід вважати підписану відповідачем довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторони погодили умови договору, зокрема: базову відсоткову ставку в місяць (яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) та складає 1,9 %, сторонами також погоджено 55 днів пільгового періоду, щомісячну до 25 числа сплату 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості), пеню, комісію та штрафи.

Більш того, базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору погоджена сторонами і в анкеті -заяві, яка підписана відповідачем, у розмірі 1,9% щомісячно з розрахунку 360 днів на рік.

Разом з апеляційною скаргою Банком додано довідку про строк дії карток, яку апеляційний суд вважає доцільним долучити до матеріалів справи, оскільки позивач посилається на неможливість її подання до першої інстанції у зв`язку з її розшуком у архівах банку.

Згідно вказаної довідки між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки:

НОМЕР_2 з датою відкриття - 18.12.2007 та терміном дії до 12/11;

НОМЕР_3 з датою відкриття - 15.10.2012 та терміном дії до 07/16;

НОМЕР_4 з датою відкриття - 20.10.2012 та терміном дії до 06/16;

НОМЕР_1 з датою відкриття - 10.07.2013 та терміном дії до 05/17.

Згідно зі ст. 526, 530, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦПК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В статті 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушено право підлягає захисту.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України).

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення.

У довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, передбачено строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що позовна давність щодо повернення тіла кредиту починається після несплати відповідачем чергового платежу, оскільки сторони у договорі обумовили здійснення погашення заборгованості за кредитним договором щомісячними платежами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем в письмовій формі заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності.

З вимогами про стягнення заборгованості за кредитом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду 26.04.2016 (а.с.20).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 26.04.2013 становить 7841,62 грн, а тому враховуючи строк дії кредитної картки № НОМЕР_1 - до 31.05.2017, отриманої ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 11.02.2008, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 7841,62 грн.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за договором, в якій містяться тарифи банку, та яка підписана відповідачем 11.02.2008, базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) складає 1,9 % та відповідно на рік складає 22,80 % річних .

Таким чином, сторони узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки погашення процентів передбачено умовами договору щомісячно за попередній місяць, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником свого зобов`язання до кожного платежу, а до суду банк звернувся із позовом 26.04.2016, то до стягнення згідно вимог ст. 256 ЦК України належить заборгованість за відсотками з 27.04.2013.

Сума нарахованих відсотків на прострочену заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 27.04.2013 по 31.03.2016 складає 34553,82 грн (колонка № 6 у розрахунку), сума нарахованих відсотків на поточну заборгованість за кредитом (колонка № 7 розрахунку) за період з 27.04.2013 по 31.03.2016 складає 6778,98 грн, отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими процентами на поточну заборгованість за кредитним договором у сумі 214,54 грн, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Щодо стягнення пені, штрафів та комісії, то колегія суддів вважає, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , територія якого, відповідно до затвердженому КМУ переліку населених пунктів віднесена до переліку населених пунктів, де проводилося АТО. А тому ОСОБА_1 є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669 - VII, відповідно до ст.2 якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів , визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводиться (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів. Визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

На підставі зазначеного, з урахуванням того, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 11.02.2008 комісія та пеня в сумі 3200 грн, та штрафи в сумі 2880,98 грн були нараховані в період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», колегія суддів вважає, що позивачем заявлені до відповідача вказані позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Не можуть бути взяті до уваги і додаткові письмові пояснення скаржника, надані апеляційному суду 20.10.2021 року, оскільки сплинув строк для подачі заяв по суті справи, якою є апеляційна скарга.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог Банку та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 42 609,98 грн , яка складається з: 7841,62 грн - заборгованості за тілом кредиту, 34768,36 грн - заборгованості за відсотками.

В іншій частині позовні вимоги Банку про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 06.03.2008 по 26.04.2013 в сумі 6809,68 грн не підлягають задоволенню, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн, а за подання апеляційної скарги - 2067 грн, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позову в сумі 1057,94 грн, за подання апеляційної скарги - 1586,91 грн, всього 2644,85 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376,389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 липня 2021 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 11.02.2008 в сумі 42 609 (сорок дві тисячі шістсот дев`ять) грн 98 грн, судовий збір у сумі 2644 (дві тисячі шістсот сорок чотири) грн 85 коп.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за період з 06.03.2008 по 26.04.2013 в сумі 6809,68 грн, комісії та пені в сумі 3200 грн, судових штрафів сумі 2880,98 грн відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту постанови- 01 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді: