ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/1278/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Ільїна Г.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 січня 2022 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кабаченко Юлії Юріївни, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 січня 2022 року скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції залишаючи без розгляду скаргу,послався на пропуск заявником строку оскарження.

Натомість з такими висновками не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень, відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 449 ЦПК України зазначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З огляду на те, що ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає спеціальний строк для оскарження дійї ДВС, а також з огляду на те, що заявником скарга подана як зазначив суд, не 13, а 15 грудня, тобто з незначним пропуском навіть десятиденного строку та в межах десяти робочих днів, залишення скарги без розгляду не ґрунтується на законі.

Відтак оскаржувана ухвала підлягає скасовуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апелянта про розгляд справи по суті з ухваленням відповідного нового рішення, не узгоджуються з повноваженнями апеляційного суду, позаяк суд першої інстанції не розглядав скаргу на дії ВДВС по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 січня 2022 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 липня 2022 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков