ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м.Суми

Справа №576/2619/21

Номер провадження 22-ц/816/541/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року в складі судді Сапона О.В., ухваленого у м. Глухові, -

в с т а н о в и в :

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради (далі - Глухівська міська лікарня) про визнання протиправним та незаконним звільнення з посади заступника директора з економічних питань та поновлення на цій посаді.

Позов мотивовано тим, що 22 квітня 2020 року заявниця була прийнята на посаду директора фінансового, яка згодом перейменована на заступника директора з економічних питань. Наказом від 29 жовтня 2021 року була звільнена з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що відповідач всупереч реальному фінансовому становищу підприємства прийняв незаконне рішення про її звільнення. Попередження про звільнення від 31 серпня 2021 року не містить конкретизованого посилання на організаційно-розпорядчі, договірні, нормативні чи будь-які інші документи, які засвідчують необхідність і підстави для застосування процедури скорочення штату, з жодним з яких заявницю не було ознайомлено як до початку процедури скорочення штату, так і в ході її звільнення. Також відповідачем вибірково запропоновано позивачці роботу (медичні професії, підсобного працівника), яка не відповідає її кваліфікаційним вимогам. Крім того, вважає, що при звільненні не було враховано переважного права на залишення на роботі.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. У скарзі зазначається, що місцевим судом неналежним чином досліджено питання внесення відповідачем змін саме до штатного розкладу, а не до штатного розпису. Вважає, що надання міським головою згоди на звільнення суперечить передбаченому нормою ст. 64 ГК України праву підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру та штатний розпис. Вважає сумнівними доводи відповідача про погіршення фінансової ситуації, оскільки в лікарні виплачувались премії і доплати, а з 01 вересня 2021 року було прийнято на роботу вісім нових працівників. Звертає увагу, що запропоновані посади не відповідають її освітньо-кваліфікаційним вимогам.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки явка сторін не є обов`язковою, позиція відповідача є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 працювала в Глухівській міській лікарні на посаді директора фінансового, яка з 06 листопада 2020 року перейменована на заступника директора з економічних питань (а.с. 6-8).

27 серпня 2021 року на адресу Глухівського міського голови відповідачем направлено пропозицію погодити скорочення штату закладу та звільнення заступників, зокрема і заступника директора з економічних питань (а.с. 48), яку листом від 28 серпня 2021 року за підписом міського голови погоджено (а.с. 49).

Наказом директора Глухівської міської лікарні № 229-ОД від 31 серпня 2021 року скорочено штатну чисельність підприємства за рахунок ліквідації посад заступника директора з економічних питань, заступника директора з організаційно-методичної роботи та менеджменту, юрисконсульта. Крім того, затверджено штатну чисельність підприємства в кількості штатних одиниць з урахуванням скорочення штату та введено в дію новий штатний розпис підприємства з 02 листопада 2021 року (а.с. 9).

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штатної чисельності підприємства з 02 листопада 2021 року, зокрема посади заступника директора з економічних питань. Запропоновано роботу за вакантними посадами: лікр-терапевт ЛКК 0,25 ставки, лікар-офтальмолог, лікар-дерматовенеролог 0,25 ставки, лікар-ендоскопіст 0,5 ставки, лікар-хірург палати гнійної хірургії, лікар-ортопед-травматолог, лікар-терапевт 0,25 ставки, лікар-нейрохірург 0,25 ставки, лікар-акушер-гінеколог для надання екстреної допомоги, лікар УЗД 0,25 ставки, лікар-патологоанатом 0,75 ставки, лікар-нефролог 0,5 ставки, лікар-стоматолог-ортопед 0,5 ставки, лікар оглядового кабінету, сестра медична поліклініки, сестра медична стаціонару, сестра медична анестезист 0,5 ставки, сестра медична стоматологічного кабінету, сестра медична з масажу при наявності відповідної кваліфікації. У термін до 01 листопада 2021 року відповідач просив у позивачки надати її письмову згоду на переведення, інакше позивачку попереджено про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10).

Крім того, позивачці 21 вересня 2021 року запропоновано роботу підсобного робітника (а.с. 12), а 04 жовтня 2021 року посаду молодшої сестри з догляду за хворими травматологічного відділення (а.с. 14).

Наказом директора Глухівської міської лікарні № 304-К від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з економічних питань за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку із скороченням штатної чисельності 01 листопада 2021 року. Проведено відповідні розрахунки та виплати (а.с. 13).

Наказом відповідача від 15 листопада 2021 року № 313-ОД з 01 листопада 2021 року покладено контроль за роботою планово-економічного відділу на фахівця з публічних закупівель ОСОБА_2 (а.с. 50).

З довідки медичного директора та головного бухгалтера відповідача від 21 грудня 20,21 року № 1515/01-13 вбачається, що у зв`язку з підвищенням з 01 грудня 2021 року розміру мінімальної заробітної плати без проведення оптимізації штатної чисельності медичних працівників у 2022 році передбачається незабезпеченість по заробітній платі (а.с. 51).

Місячний фонд заробітної плати посади заступника директора з економічних питань згідно змін до штатного розпису Глухівської міської лікарні на 02 листопада 2021 року складав 29427,20 грн (а.с. 52).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що з 31 серпня 2021 року по день звільнення позивачки в штаті відповідача були наявні вакантні посади, проте заявниця не відповідала жодній з них за кваліфікаційними вимогами (освіта, досвід роботи, спеціальні знання та вміння). В той же час, переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі, з огляду на вимоги ст. 42 КЗпП України, не порушене. На думку суду, виключається право працівника заперечувати доречність, доцільність, користь чи ефективність для підприємства здійснювати зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності чи штату працівників, оскільки це є виключним правом відповідача, а суд у даному випадку перевіряє лише дотримання роботодавцем законодавства про порядок розірвання трудового договору за п 1 ст. 40 КЗпП України. Відтак, оскільки звільнення позивачки з підстав скорочення її посади відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, тому суд відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями ч. 2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст. 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Установивши, що відповідачем попереджено позивачку про наступне звільнення в установленому трудовим законодавством порядку, перевірено наявність переважного права у заявниці на залишення на роботі, а також запропоновано всі наявні вакантні посади у штаті, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про дотримання роботодавцем вимог трудового законодавства під час звільнення ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до п.п. 3, 10 ч. 2 ст. 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі при вивільнені працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається, зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Крім того, перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

З аналізу цієї норми права слідує, що положення цієї статті не встановлюють підстави для звільнення, на відміну від п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а лише визначають підстави для залишення працівників на роботі під час їх звільнення у зв`язку з наявністю переважного права на таке залишення.

Посад, аналогічних чи прирівняних до займаної ОСОБА_1 , у штаті відповідача не було, а про всі вакантні посади позивачку повідомлено.

Суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази, правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Доводам апеляційної скарги, які стосуються організаційних питань та діяльності Глухівської міської лікарні, колегія суддів апеляційного суду оцінку не надає, оскільки право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, а суд лише з`ясовує наявність законних підстав для звільнення.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

Т. А. Левченко