Провадження № 2/344/279/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, комунального підприємства "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія", Івано-Франківської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов`язання переоформлення договору найму жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований з 29.03.1995 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина проживала та була зареєстрована з 23.06.1959 р. АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син зареєстрований з 06.03.1979 р. по даний час АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою у його паспорті громадянина України та довідкою КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про склад сім`ї № 02-02/1267 від 13.03.2019р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 невістка зареєстрована з 05.12.1978 р. по даний час АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою у її паспорті громадянина України та довідкою КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про склад сім`ї № 02-02/1267 від 13.03.2019р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 внучка зареєстрована з 27.11.2007 р. по даний час АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою у її паспорті громадянина України та довідкою КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» про склад сім`ї № 02-02/1267 від 13.03.2019р. 01 липня 1981р. між ЖЕД № 11 та ОСОБА_5 , як наймачем, було укладено договір найму жилого приміщення - квартири по АДРЕСА_1 . 20 серпня 1986р. між ЖЕД № 11 та ОСОБА_5 , як наймачем, було укладено договір найму жилого приміщення - квартири по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.06.2018р. 10.01.2019р. виготовлено технічний паспорт на квартиру по АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 . Квартира не приватизована, належать до комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська. 13.03.2019 року звертався із заявою до міського голови переоформити договір найму на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку із смертю основного квартиронаймача» 09.04.2019р. отримав відповідь № 357176 з Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради що не подана копія ордера на вселення в дану квартиру. Тому відмовлено у вирішенні даного питання. Однак, долучити копію ордера на квартиру не можуть у зв`язку з тим, що на баланс КП «МІУК» від ЖЕО № 1 не передавався, що підтверджує довідка № 02- 02/1009 від 22.02.2019 р. Вважають, що спірна квартира є фактичним та постійним місцем проживання. На квартиру по АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок по оплаті житлово-комунальних послуг і виконавці таких послуг виставляють рахунки на оплату, які сім`я оплачує. АТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» № 210/09 від 13.03.2018 р. повідомляє, що ордер про надання ОСОБА_4 в 1953-1955 роках житла по АДРЕСА_1 , вказані документи відсутні в архіві Профспілки. З державного архіву Івано-Франківської області за 1954-1955 р.р. рішення про надання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не виявлено.

Судом встановлено наступні обставини.

01 липня 1981р. між ЖЕД № 11 та ОСОБА_6 , як наймачем, було укладено договір найму жилого приміщення - квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Таким чином ОСОБА_6 користувався житлом на визначеній законом правовій підставі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже ОСОБА_6 як наймач житла міг вселити в надане йому житло своїх членів сім?ї.

Таким чином позов в частині визнання права користування членів сім?ї наймача спірної квартирою обґрунтовано належними правовими підставами.

В іншій частині прохальної частини позову позивачі просили зобов?язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» переоформити Договір найму на квартиру. Однак не може бути одночасно зобов?язано двох самостійних юридичних осіб здійснити одну і ту ж саму дію. Зазначене є самостійною підставою для відмови в позові у відповідній частині.

По-друге, позивачі не довели перед судом яке безпосередньо їх право порушено за переоформленням договору найму.

Так, за змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже відповідач вступає в договірні відносини за власним бажанням, а не за примусом будь-якої третьої особи.

Крім цього в цивільному законодавстві відсутній такий спосіб захисту права як зобов?язання укласти договір.

Також в ст. 107 ЖК України відсутнє положення про переоформлення договору найму, що вказано в позовній заяві позивача. Отже відповідне положення, що вказано в позові не є юридично вірогідним, а належить до припущень позивача.

Регулювання спору сторін підлягає здійсненню за змістом ст. 106 ЖК України, в якій вказано, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Натомість відповідачі просили суд не про визнання одного з членів сім?ї наймача власне наймачем, а вони просили суд про переоформлення договору на них як наймачів.

При цьому законом не передбачено такого порядку визнання всіх членів сім?ї наймача наймачами.

По-друге, члени сім?ї наймача самостійно, за власною згодою визначають наймача, це не здійснюється за вибором суду зі складу одного з членів сім?ї наймача.

Однак за змістом законодавства до обов?язків позивачів належить виконання правових норм, якими врегульовуються відповідні спірні відносини, а не вигадування на власний розсуд для себе особливих умов проживання в суспільстві і встановлення для себе власних правил за своїм бажанням. Розміщений в позові правовий нігілізм не підлягає затвердженню судовим рішенням.

Разом з цим у зв?язку з проголошенням принципу диспозитивності цивільних процесуальних відносин суд не виконує будь-які обов?язки сторін замість них. На підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин не надається перевага одній стороні спору за рахунок обмеження прав іншої сторони спору.

Саме до обов?язку позивачів належало звернутися до суду з позовом з правових підстав, які вже визначені законом на відповідний момент часу; зазначити в прохальній частині позову спосіб захисту, що безпосередньо визначений законом на відповідний момент часу.

Так визнання члена сім?ї наймача власне наймачем припинило би спір, натомість зобов?язання переоформити договір на сім?ю наймачів заснує новий спір в частині неможливості виконання такого рішення.

Однак не може бути ухвалено судове рішення яке заздалегідь не може бути виконано, оскільки однією із конституційних засад правосуддя є обов?язковість виконання судових рішень.

Засади правонаступництва визначені в ст. 512 ЦК України та ст. 106 ЖК України, яких позивачі зобов?язані дотримуватись та не дотримали.

Тому у відповідній частині відповідач спростував позов за належними на те правовими підставами.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже не підлягають розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 ;

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.