РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Зарютіна П.В., за участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справі №336/8854/21 пр.№ 2/336/5399/2022 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Комунального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 про визнання недійсними електронні торги та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Комунального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 про визнання недійсними електронні торги та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Виимоги мотивував тим, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 по справі № 333/355/16-ц позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, яким стягнуто з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZPO0АЕ00000035 від 29.10.2007 в сумі 2310438,93грн.

21.02.2020 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист з ДП «СЕТАМ» від 11.02.2020 за вих. № 1156/17-18-20, щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів однокімнатної квартири, загальною площею 32,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , день та час проведення електронних торгів 10.03.2020 о 09:00 годині, початкова ціна продажу майна - 281 582.00 грн.

25.02.2020 представник позивача звернувся до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що реалізація належного ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , здійснюється в межах ВК №59679807 з примусового виконання виконавчого листа № 333/355/16-ц, виданого 04.05.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 2 310438,93грн.

Тобто, про знаходження вищевказаного виконавчого листа на примусовому виконанні Комунарського ВДВС, та взагалі про існування вищевказаного рішення суду, позивачу стало відомо тільки 25.02.2020.

Крім того, позивачу стало відомо настапні дії, що 05.08.2019 державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТ УЮ у Запорізькій області Дідичук Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.01.2020 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Красних О.Д. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

10.01.2020 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Красних О.Д. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_3 .

Згідно звіту №3/20 визначення ринкової вартості нерухомого майна від 14.01.2020, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 , вартість кв. АДРЕСА_1 становила 281 582,00 грн., що еквівалентно складало 11 768 дол. США.

24.02.2020 представник позивача звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення суду від 05.04.2016 по справі № 333/355/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

05.03.2020 представник позивача звернувся до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) із заявою про відкладення проведення виконавчих дій, оскільки останній непогоджений із вартістю нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 та повідомив про звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення.

Того ж дня, Комунарський ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) позивачу ОСОБА_1 надав відповідь, в якій було азначено про наступне: «... відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів. З огляду на вищенаведене, обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, або інші підстави для відкладення проведення виконавчих дій, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом в межах виконавчого провадження № 59679807 відсутні.».

Позивач бажає зазначити, що у нього були наявні інші підстави, внаслідок виникнення яких він, як боржник, був позбавлений можливості скористатися своїми правами, а саме: позивачу не було відомо про ухвалення заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 року по справі № 333/355/16-ц, та про знаходження на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчого листа № 59679807 з примусового виконання виконавчого листа № 333/355/16-ц, виданого 04.05.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 2 310 438,93грн.

10.03.2020 ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги спірної квартири, переможцем яких став учасник №9, відповідно до протоколу № 469221 проведення електронних торгів, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2020, на підставі свідоцтва, серія та номер: 812, виданий 28.04.2020 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Шевцова О.С., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розподілу), індексний номер: 52082396 від 28.04.2020, власником кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2020 по справі № 333/355/16-ц, заяву представника позивача про перегляд заочного рішення прийнято до провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2020 по справі № 333/355/16-ц, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5.04.2016 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Станом на липень 2021, вищезазначена цивільна справи не розглянута, тобто Комунарський ВДВС та ДП «СЕТАМ» не мали право відчужувати вищевказану квартиру позивача, що має наслідок недійсності правочину, з чого вбачається, що кв. АДРЕСА_1 знаходиться у незаконному володінні, користуванні та розпоряджанні ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, наданий відповідачам строк для подання відзиву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021 заяву позивача про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на кв. АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва, серія та номер: 812, виданий 28.04.2020 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Шевцова О.С., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розподілу), індексний номер: 52082396 від 28.04.2020, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про що надали заяву про розгляд справи без їх участі та наполягають на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, 08.06.2022 через електрону пошту суду надав клопотання про розгляд справи без їх участі, в задоволені позову просить відмовити та наданий відзив підтримує у повному обсязі.

Крім того, представником відповідача 03.03.2022 наданий відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовної заяви відмовити та поновити строк на подачу відзиву, на що суд задовольняє клопотання представника відповідача та поновлює строк на подаччу відзиву.

У відзиві представник відповідача зазначив, що завданням приватного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень передбачених законом, яке є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Електронні торги з реалізації лоту № 406734, найменування майна однокімнатна квартира, загальною площею 32,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 - було проведено з додержанням норм чинного законодавства, без порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Представник відповідача - ДП «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, 29.11.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглядати справу за відсутності представника ДП "Сетам". Вважає вимоги позивача незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено. Зазначає, що наявність скасованого заочного рішення суду, на підставі якого проведен електронні торги, не є підставою для зупинення електронних торгів. Іпотека, яка була зареєстрована раніше має вищий пріоритет ніж ті арешти чи обтяження, які були зареєстровані пізніше. Посилається на постанову ВП ВС від 05.06.2018 у справі №910/856/17 та постанову ВС від 13.03.2018 у справі №911/494/17.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання була належним чином повідомлени,причина неявки суду не відома.

Позивач та його представник не скористались своїм правом та до суду не надали відповіді на відзиви відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, які наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПКУкраїни розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 по справі №333/355/16-ц, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZPO0АЕ00000035 від 29.10.2007 в сумі 2310438,93грн.

30.07.2019 АТ КБ «Приват Банк» звернувся до Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження, до заяви про примусове виконання рішення стягувачем.

05.08.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження в якій зазначена можливість оскарження у порядку та строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та рекомендованим листом з повідомлення про вручення направлено боржнику та стягувачу.

08.01.2020 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красних О.Д. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

10.01.2020 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красних О.Д. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме: ОСОБА_3 .

Згідно звіту №3/20 визначення ринкової вартості нерухомого майна від 14.01.2020 , здійсненого суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість квартири АДРЕСА_1 становила 281 582,00 грн., що еквівалентно складало 11 768 дол. США.

15.01.2020 за вих. № 3900/6 державним виконавцем було направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до поштового повідомлення, боржник ОСОБА_1 отримав повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна. Термін для оскарження звіту та оцінки майна становить 10 днів з дня отримання повідомлення. Даний термін для оскарження було пропущено.

21.02.2020 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист з ДП «СЕТАМ» від 11.02.2020, щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів однокімнатної квартири, загальною площею 32,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , день та час проведення електронних торгів 10.03.2020 о 09:00 годині, початкова ціна продажу майна - 281 582.00 грн.

25.02.2020 представник позивача звернувся до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

02.03.2020 на адресу відділу надійшла ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/914/20 від 02.03.2020 про відкриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, а саме визнати недійсними та скасувати результати оцінки вартості нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , викладеної у звіті № 3/20 ФОП ОСОБА_3 , складеному 14.01.2020 року в межах виконавчого провадження № 59679807.

31.05.2021 по справі 333/914/20 від 02.03.2020 суд виніс ухвалу, в якій ухвалив в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарський ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересовані особи: Комунарський ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Згідно протоколу № 469221 від 10.03.2020 проведення електронних торгів, реєстраційний номер лота № 406734, 10.03.2020 проведено електронні торги з реалізації майна: Іпотека. Однокімнатна квартира, загальною площею 32,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 на дщставі договору купівлі- продажу, посвідченого 31.08.2007 року Пянтковською О.Г. , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим № 701, зареєстрованого орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08.10.2007 року, в книзі 236, номер запису 36373, реєстраційний № 2978756. Переможцем електронних торгів визнано, учасник 9 - ОСОБА_2 .

Стартова ціна лоту - 281 582,00 грн.,ціна продажу - 281 582,00 грн., сума сплаченого гарантійного внеску - 14 079,10 грн., розмір додаткової винагороди організатору торгів - 0,0 грн.

19.03.2020 переможцем електронних торгів ОСОБА_2 в повному обсязі було внесено кошти на депозитний рахунок Комунарського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) в сумі 267 502,90 грн.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає:

1. Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України "Про іпотеку" означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України.

Іпотека, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 зазначеного Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно зі ст.44 Закону України "Про іпотеку" у прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 388 ЦК України передбачений перелік підстав, коли власник має право на витребування майна від добросовісного набувача, та такий є вичерпним.

Виключенням є закріплене у ч. 2 ст. 388 ЦК України правило, згідно з яким майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

У постанові від 14.03.2018 у справі №910/1454/17 Верховний Суд наголошує, що під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів судами повинно бути встановлено: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало; чи вплинули ці порушення на результат торгів; чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

Відповідно до постанови ВС від 10.06.2020 №207/119/17 вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

На підтвердження обґрунтовання позову сторона позивача покликається виключно на те, що заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05.04.2016 ухвалою цим же судов від 17.04.2020 було скасовано, тобто позивачем було подано вищевказану заяву до проведення електронних торгів, а тому проведення торгів та оформлення відповідних документів, за таких обставин суперечило закону.

Незважаючи на таку позицію сторона позивача не зазначила у заявах по суті справи жодної норми Закону України "Про виконавче провадження" чи інших нормативних документів, які регламентують процедуру проведення торгів, яка б встановлювала заборону проводити торги за наведених у позові обставин.

Купівля-продаж майна на прилюдних торгах є правочином у розумінні ЦК України і до цих правовідносин безумовно підлягають застосуванню норми, що стосуються дійсності правочинів. Позивач покликається на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, які визначають, що зміст правочину в момент його вчинення не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Зазначає, що такий правочин може бути визнано недійсним у судовому порядку.

У ході розгляду справи суд здійснив оцінку процедури проведення оспорюваних торгів на відповідність вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

З урахуванням наведеного вище припису Закону про виконавче провадження, майно було реалізоване саме на електронних торгах.

Послідовність дій державного виконавця відділу ДВС та підприємства, а також особливості процесу реалізації арештованого майна деталізовані у Порядку, який згідно з ч. 2 ст. 61 Закону про виконавче провадження, визначається Міністерством юстиції України.

Зокрема, п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, закріплено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після, ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз. 3 - 16 п. 2 цього розділу.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

-у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Наведені вище норми Порядку вказують на те, що дії виконавця щодо подання заявки обмежені винятково поданням документів, котрі перелічені у Порядку реалізації арештованого майна.

Поряд з цим, абз. 2 п. 4 розділу II Порядку передбачено, що у разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник зідділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають збудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет зідділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

На виконання наведених вище приписів Порядку виконавець подав заявку на реалізацію Нерухомості разом із відповідними документами.

За змістом абз. 4 п. 4 розділу II Порядку, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Відтак, за наявних обставин винятково посадові особи відділу ДВС мали необхідні документи та інформацію для вчинення дій (прийняття рішення) щодо подання заявки.

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів (абз. 5 п. 4 розділу II Порядку).

Отже, ДП "СЕТАМ" виконує функції Організатора електронних торгів, який діє винятково в межах повноважень, визначених Порядком, розміщуючи інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, поданих посадовими особами відділу ДВС.

Більше того, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій посадових осіб відділу ДВС щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію.

Суд, також аналізував доводи позивача щодо наявності підстав для визнання спірних електронних торгів недійсними зводяться до того, що 05.04.2016 Комунарський районний суд м. Запоріжжя прийняв заочне рішення у справі № 333/355/16-ц про стягнення з боржника коштів на користь АТ КБ " ПриватБанк ".

Позивач зауважує, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2020 у справі № 333/355/16-ц заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, що на думку позивача тягне за собою визнання оскаржуваних електронних торгів недійсними.

А тому, з вищезазначених міркувань позивача, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього іакону, зокрема, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відтак Законом про виконавче провадження безпосередньо врегульовано, які саме документи є підставою для початку примусового виконання рішення.

Передусім необхідно врахувати, що ч. 1 ст. 3 Закону про виконавче провадження відносить ю виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону про зиконавче провадження, поміж іншого, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

З наведеного вище вбачається, що прийняття рішення про початок примусового виконання рішення на підставі відповідного виконавчого документа за заявою стягувана належить до виключної компетенції виконавця.

Разом з тим, ч. 1 ст. 2 Закону про виконавче провадження відносить до засад з дотриманням аких здійснюється виконавче провадження, зокрема, обов`язковість виконання рішень.

Таким чином під час виконавчого провадження виконавець зобов`язаний керуватися такою засадою виконавчого провадження як обов`язковість виконання рішень, а учасники виконавчого провадження в свою чергу, а також інші особи у передбачених законом випадках, не позбавлені можливості оскаржити відповідні дії (рішення) виконавця.

Також, згідно з ч.3 ст. 2 ЦПК однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, поміж іншого, є обов`язковість судового рішення.

Отже, судове рішення є обов`язковим.

Частина 1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК деталізує поняття такої засади цивільного судочинства, як обов`язковість судового рішення, а саме, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на наведені вище обставини та норми законодавства виконавчий лист виданий на підставі рішення суду про стягнення коштів з боржника, котре набрало законної сили, підлягав обов`язковому виконанню з урахуванням принципу обов`язковості виконання рішень.

Вказані вище положення ЦПК кореспондуються зі ст. 129 Конституції України, котра відносить обов`язковість судового рішення до переліку основних засад судочинства.

За таких обставин, одержавши від стягувана виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, котре набрало законної сили та було чинним на момент видання такого виконавчого листа, виконавець не лише мав право відкрити виконавче провадження, а й був зобов`язаний це зробити з урахуванням обов`язковості судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином Закон про виконавче провадження наділяє сторону (іншого учасника/особу) можливістю захистити свої права у виконавчому проваджені шляхом звернення до суду, що також вказує на наявність судового контролю за процесом виконання рішень.

Зазначені вище приписи Закону про виконавче провадження кореспондуються із розділом VII ЦПК (ст. ст. 447 - 453).

Відтак, у випадку якщо позивач вважав, що дії (рішення) виконавця, зокрема, щодо відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на майно та оцінки майна є протиправними, він мав можливість оскаржити їх у встановленому порядку та, таким чином запобігти реалізації Нерухомості.

Крім того, наведені вище твердження узгоджуються із висновками зробленими у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, зокрема, що дії державного шконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими ;іями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для зизнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Також вказаний вище висновок кореспондується з висновками, котрі відображені у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц, згідно з яким позивачі знали про проведення виконавчих дій щодо реалізації майна, матеріали справи містять відомості про неодноразові виклики боржника до державного виконавця, повідомлення про які надсилалися за адресою проживання позивачів, проте ними не були отримані та поверталися із зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Тобто позивачі не цікавилися ходом виконавчого провадження та не здійснювали дій для попередження реалізації арештованого майна чи участі у його придбанні. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Необхідно врахувати, що якби позивач дійсно бажав запобігти реалізації майна, він мав можливість у передбаченому ЦПК порядку звернутися до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується Боржником у судовому порядку, а також шляхом звернення до суду для постановления рішення щодо зупинення реалізації арештованого майна тощо.

Потрібно також зауважити, що у цій справі виконавчий лист, на підставі якого виконавче відкрито відповідне виконавче провадження, на час їх проведення не був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, станом на 24.11.2021 у підприємства була відсутня інформація про визнання відповідного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, попри те, що ЦПК передбачений механізм визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому такий виконавчий лист досі є чинним.

Скасування судового рішення, на підставі якого проведено електронні торги, після їх проведення, має інші наслідки, ніж визнання торгів недійсними.

Наведені твердження узгоджуються з висновками зробленими Верховним Судом у постанові від 11 березня 2021 року в справі № 644/8749/18.

Більше того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц, зроблено висновок про те, що застосування у ситуації позивача двосторонньої реституції за наслідками визнання недійсними прилюдних торгів є неможливим з огляду на те, що у випадку примусового продажу майна боржник (власник майна) не є стороною договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 658 Цивільного кодексу України): продавцями майна є державна виконавча служба й організатор прилюдних торгів, а покупцем - переможець прилюдних торгів. Вказане виключає можливість застосування боржником (власником майна) правових наслідків недійсності правочину, передбачених абзацом другим частини першої статті 216 ЦК.

З урахуванням наведеного вище добросовісний набувач (покупець Майна) не повинен нести негативні наслідки, котрі пов`язані зі скасуванням Заочного рішення, що не позбавляє Позивача права звернутися до суду для відшкодування майнової шкоди, завданої діями відповідних осіб.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 2 ст. 388 Цивільного кодексу Україні-:

Слід також врахувати, що покупець майна на електронних торгах, добросовісні набуваючи майно у власність також враховував, що позивач не вчиняє жодних дій щодо оскарження дій (рішень) виконавця, а скільки покупець Майна набув право власності на нього у порядку, встановленому для виконання судових рішень, майно не може бути витребувано від добросовісного покупця.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання недійсними електронні (прилюдні) торги з продажу арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 469221 від 10.03.2020 року, реєстраційний номер лота № 406734.

Згідно ст. 388 ч. 2 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, вимога позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , також задоволенню не підлягає, оскільки суд не вбачає підстав для визнання прилюдних торгів недійсними і відповідно до ст. 388 ч. 2 ЦК України.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідачів не підлягають стягненню.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку повної відмови в задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Комунального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 про визнання недійсними електронні торги та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Скасувати заходи забезпечепння позову - арешт, накладений Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021 на квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва, серія та номер: 812, виданий 28.04.2020 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Шевцова О.С., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розподілу), індексний номер: 52082396 від 28.04.2020, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: П.В.Зарютін