Номер провадження: 22-ц/813/402/22
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року та додаткове рішення від 22 червня 2021 року у справі за позовною заявою ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

-про стягнення заборгованості ,3% річних та інфляційні витрати, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву

23 листопада 2020 року позивач в особі представника ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» звернувся до суду з позовними вимогами в котрих просив суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів:

-заборгованість з оплати внесків та платежів на управління багатоквартирним будинком за період 01.01.2017 року по 30.09.2020 року в розмірі 12418,20 грн. - основна заборгованість;

- 981,73 грн. - інфляційні втрати;

- 3% річних від простроченої суми за період з лютого 2017 року по вересень 2020 року

Зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних частках (по 1/4) належить квартира АДРЕСА_1 .

01.02.2016р. з метою управління багатоквартирним будинком розташованим за адресою: м. Одеса, вулиця Бреуса,26 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Затишний Будинок Бреуса 26 » .

Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 18.12.2016 року затверджений розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та зокрема встановлено, що вказані внески складають: 2,17 гривень/м2, а з 24.03.2019 року внески складають 4,50/м2 грн.

Відповідачі не виконують своїх зобов`язань по утриманню своєї власності внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість.

У відзиві на позовну заяву відповідачі зазначають про відсутність заборгованості та на те, що вони виконали свої зобов`язання так як за власний кошт в 2011 році відремонтували в будинку дах.

Розрахунки за житлово-комунальні послуги ними завжди сплачуються щомісячно, по мірі можливості вчасно та в повному обсязі та на 01.12.2020 року за квартирою є переплата у сумі 7213,89 грн. Виходячи з суми розбіжностей бухгалтерія позивача ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» не враховує сплачений за Договором позики терміновий невідкладний ремонт 100 метрів квадратних даху будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року позовну заяву ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто солідарно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний Будинок Бреуса 26» заборгованість з оплати внесків та платежів на управління багатоквартирним будинком за період з 23.11.2017 року по 30.09.2020 року у розмірі 10190 (десять тисяч сто дев`яносто) грн. 47 коп., 3 відсотка річних у розмірі 197 (сто дев`яносто сім) грн. 51 коп., інфляційні витрати у розмірі 497 (чотириста дев`яносто сім) грн. 94 коп.

Стягнуто в рівних частках на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Затишний Будинок Бреуса 26 »

судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року заяву представника ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» - Григоржевського Максима Сергійовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний Будинок Бреуса 26» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 року та додаткового рішення від 22 червня 2021 року посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема посилається на відсутність належного повідомлення співвласників ОСББ щодо проведення загальних зборів про затвердження тарифів та порушення порядку їх проведення. Районний суд не почув їх та не надав відповідь на заперечення на апеляційну скаргу. При цьому посилаються на обставини, які зазначені і в запереченні на позовну заяву. Повторюють, що вони фактично виконали усі істотні умови договору, кошти сплатили в повному обсязі, ремонтні роботи даху були ними проведені та оплачені на протязі 26-го по 30 липня 2011 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційна скарга не містьть доводів щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат на 3% річних відповідно до частини2 ст.625 ЦПК України та стягнення 4000 грн на правову допомогу.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими главою 1 розділу У ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. розгляду і вирішення справи.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та заперечень відповідачів, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку встановлені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статей 15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі.

Статтею 20 Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно зі статтею 22 Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Відповідно до положень статті 10 Закону органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Частинами 14 та 15 статті 10 Закону встановлено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц, а ще раніше у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 3-945гс15 зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону, частини другої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та обов`язок зі сплати таких платежів несе власник квартири.

Судом встановлено, що ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту, має свою печатку та рахунок в банківських установах.

01 лютого 2016 року була проведена державна реєстрація ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (т.1 а.с.18)

На виконання рішення Одеської міської ради №882-VII від 30 червня 2016 року будинок, в якому проживають відповідачі, передано в управління позивачу, що підтверджується актом прийому-передачі від 01 лютого 2017 року, укладеного між КП «ЖКС «Черьомушки» та ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26». (том 1 а.с. 27-30)

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу 2 Статуту ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, щодо користування володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Пунктом 1 розділу 3 Статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників і правління. Контролюючим органом об`єднання є ревізійна комісія (ревізор).

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та скликаються не рідше одного разу на рік (п. 2 розділу 3 Статуту).

Відповідно до п. п. 9-12 розділу 3 Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління, яке є виконавчим органом об`єднання і обирається та підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом. До компетенції правління належать, серед іншого, підготовка плану ремонту, реконструкції і переоснащення багатоквартирного будинку і прибудинкової території, кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .

в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1998р. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 25.11.1998р. № 226. (том 1 а.с. 56)

Вищезазначене підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2020р. (том 1 а.с. 57)

01.02.2016р. з метою управління багатоквартирним будинком розташованим за адресою: м. Одеса, вулиця Бреуса,26 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Затишний Будинок Бреуса 26 » (том 1 а.с. 19-26).

З матеріалів справи вбачається, що на загальних зборах ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26», оформлених протоколом № 5 від 18 грудня 2016 року, було прийнято рішення про затвердження розміру обов`язкового внеску співвласників на утримання спільного майна, зокрема, встановлено розмір членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,70 грн./ м2 (том 1 а.с. 31-32).

Згодом на загальних зборах ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26», оформлених протоколом №6 від 24 березня 2019 року, було прийнято рішення, яким змінено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та встановлено новий розмір - 4,50 грн./ м2 з 01 квітня 2019 року (том 1 а.с. 33-37).

Вищезазначені встановлені тарифи оформлені відповідними протоколами, жодним із співмешканців не оскаржувалися.

Посилання на те, що зазначені рішення загальних зборів проведені з порушенням їх процедури не грунтуються на матеріалах справи та виходять за межі предмета доказування.

Окрім зазначених внесків, з метою виконання статутних функцій, ОСББ здійснює й інші витрати, необхідні для забезпечення нормального функціонування будинку. Зокрема, відповідно до рішення Виконавчого комітету ОМР № 316 для населення встановлено тарифи на послуги з вивезення побутових відходів, які згідно п.4 вказаного рішення стягується понад розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

З метою забезпечення збору та вивезення побутових відходів, позивачем було укладено договір з відповідною організацією, що зумовлює додаткові витрати, які нараховуються окремо від внесків на управління та розподіляються між всіма співвласниками пропорційно від площі належного їм майна, що підтверджується договором на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року, додатковою угодою від 01.01.2018 року до договору на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року, розрахунком від 01.06.2019р. вартості послуг по вивозу сміття у відповідності до договору на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року.

Статтею 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Положення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно з п. 2 розділу 5 Статуту об`єднання, співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством та статутним документом.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Враховуючи, що відповідачі є співвласниками квартири будинку, що обслуговується ОСББ «Затишний будинок Бреуспа 26» апеляційний суд приходить до висновку, що на них лежить обов`язок щодо сплати внесків за його обслуговування.

З розрахунку вбачається, що на період 01.02.2017р. по 30.09.2020р. за квартирою 36 по вулиці Бреуса в м. Одесі утворилась заборгованість по оплаті внесків у загальному розмірі 12418,20 грн. (том 1 а.с. 51-54).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача посилалась на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Слід зазначити, що позивач звернувся з відповідним позовом за захистом свого порушеного права 23.11.2020р.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.01.2017р. по 23.11.2017р. заявлені поза 3-річним строком позовної давності, а тому районний суд застосував строку позовної давності виключивши цей період з розрахунку заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на проведення ремонтних робіт даху будинку в 2011 році та сплати за це коштів відповідачами оцінюється критично, оскільки період заборгованості виник за період після 2011 року, будь якої переплати судом не встановлено.

Згідно із частиною першою статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед інших, і завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти (ч.2 ст.11 ЦК України).

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що стаття 625ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, відтак, її приписи поширюються як на договірні зобов`язання, так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання.

Тобто, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Апеляційна скарга не містить заперечень щодо порушення районним судом вимог ст.625 ЦК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Будь яких мотивів щодо визначення неспівмірності, необгрунтованості чи зменшення таких витрат апелянтами в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Грунтуючи

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів районний суд враховував, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року та додаткове рішення від 22 червня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра