Справа №613/334/22 Провадження № 2/613/243/22

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 в якості забезпечення позову просить накласти арешт на відчуження транспортних засобів: автомобіль Рено Меган, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль « Фельксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , автопричіп державний номерний знак НОМЕР_3 .

Як передбачено ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У позовній заяві позивач не навела обґрунтування необхідності забезпечення позову та не довела наявність обгрунтованої підстави вважати, що відповідачем будуть відчужені автомобілі та автопричіп, не зазначила ціни позову про забезпечення якого просить.

Крім того, позивачем не надано жодного документу на підтвердження існування та належності особі майна, на яке вона просить накласти арешт.

Також, заява взагалі не містить посилання на мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Окрім того, у порушення вимог п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.10 ст. 153 цього Кодексу).

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 в частині забезпечення позову підлягає поверненню заявнику для усунення вказаних недоліків.

При цьому, заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки, повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Враховуючи те, що заяву подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, заяву слід повернути позивачу.

Заявником було сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову в сумі 496 грн., що підтверджується квитанцією № від 06.06.2022.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У зв`язку з поверненням позивачу позовної заяви в частині забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у сумі 496 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ч. 7 Закону України « Про судовий збір», ст.ст. 133, 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 496,00 грн., сплачений за квитанцією № від 06.06.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ