621/354/22
2/621/446/22
УХВАЛА
08 лютого 2022 року м. Зміїв
Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
04.02.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович з вимогами: визнати виконавчий напис № 356, вчинений 18.09.2019 приватним Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно надане в іпотеку згідно договору іпотеки № НАD0G101270053 посвідченрго 07.06.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. за реєстровим №1195-житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 задля задоволення вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», таким що не підлягає виконанню.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, дійшов наступного.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.
Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.
Натомість, ОСОБА_1 посилається як на підставу звільнення від сплати судового збору, на ЗУ "Про захист прав споживача".
Разом з тим, системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».
Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Виконавчий напис є нотаріальною дією.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».
Частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.
Згідно п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання заяви до суду про забезпечення позову фізичної особи становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі, у зв"язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху.
Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -