Справа № 219/876/22
Провадження № 2-н/219/261/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

03 лютого 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в особі судді Шевченко Л.В., розглянувши заяву ОСББ «Леваневського, 162» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості з внесків на утримання будинку, -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2022 ОСББ «Леваневського, 162» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості з внесків на утримання будинку за період з 01.01.2019 по 01.01.2022 в сумі 9 403,27 грн., з яких заборгованність з внесків у сумі 8 537,50 грн., 3% річних у сумі 399,24 грн., інфляційні витрати у сумі 466,53 грн. та судові витрати.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Однак, виходячи з наданого ОСББ «Леваневського, 162» розрахунку та заявлених вимог, заявник просить стягнути з боржника заборгованість починаючи з 01 січня 2019 року по 01 січня 2022 року, при цьому звертається з даною заявою 31.01.2022, тобто, за межами строку позовної давності, що визначені ст.257 ЦК України.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

А тому у зв`язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості з внесків на утримання будинку за період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2022 року у розмірі 9 403,27 грн. не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.163, 165 ч.1 п.5, 166 ч.2, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСББ «Леваневського, 162» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості з внесків на утримання будинку.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Шевченко