03.02.22

Провадження № 2/235/419/22
Справа № 235/9024/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Придворовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 21.12.2021 року звернулася до суду із позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була її рідною сестрою. Позивачка залишилась єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки їх батьки померли, а чоловіка та дітей у померлої не було.

12 травня 2021 року приватним нотаріусом Дух І.О. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3

15 листопада 2021 року позивачка отримала Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, так як згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Покровськ за № 1275/01-02 від 06.10.2021 року житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами АДРЕСА_1 , вищезазначеною організацією не зареєстровано.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відсутня реєстрація права власності.

Цей будинок побудував батько позивачки та її померлої сестри на підставі рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради депутатів від 30 вересня 1953 року, про надання ОСОБА_4 права на індивідуальне будівництво на земельній ділянці АДРЕСА_2 площею 400 м2 та Договору на право побудови будинка та безстрокове користування земельною ділянкою від 19 жовтня 1953 року, який посвідчено нотаріально. Станом на 27 серпня 1956 року будівництво будинку було закінчено та виготовлено генеральний план на цей будинок. На генеральному плані є відмітка про реєстрацію в БТІ м.Красноармійськ земельної ділянки АДРЕСА_3 , загальною площею 330 м2 на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради депутатів зареєстровано за ОСОБА_4 , реєстр № 1093а.

На підставі вищенаведеного житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (раніше 40) з господарськими будівлями та спорудами вважається прийнятим в експлуатацію і відповідно є об`єктом завершеного будівництва з моменту його будівництва, тобто будинок вважається таким, що завершений будівництвом і зданий до експлуатації ще за життя ОСОБА_4 і він набув на нього право власності як на об`єкт завершеного будівництва.

На замовлення позивачки 24 вересня 2021 року було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на земельній ділянці знаходяться: А-1 житловий будинок (рік побудови 1964), а-1 ганок (рік побудови 1970), Б-1 літня кухня (рік побудови 1953). В-1 сарай (рік побудови 1975), Г-1 сарай (рік побудови 1976), пг-1 погріб (рік побудови 1976), Д-1 сарай (рік побудови 1976), Е-1 вбиральня (рік побудови 1953), №1 огорожа (рік побудови 1966).

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 38,0 м2 та житловою 21,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є.

22 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 20 січня 2022 року.

Ухвалою судді від 22 грудня 2021 року зобов`язано приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дух І.О. надати Красноармійському міськрайонному суду Донецької області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Покровської міської ради у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 03 лютого 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача Покровської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково за наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 19 листопада 2020 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 996 (а.с.7).

Померла ОСОБА_3 була рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно копії посвідки про народження № НОМЕР_2 , яка видана Бюро РАГС с.Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Батьки» зазначено: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданого міським відділом ЗАГС м.Красноармійська Донецької області 27.02.1981 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб у 1937 році. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Відповідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого 20.12.1949 року Лунагорським сільським РАЦС, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «Батьки» зазначено: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_9 (а.с.8).

Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_5 , виданого 26.11.1971 року міським ЗАГС м.Красноармійська Донецької області, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 26.11.1971 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.8).

Відповідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 , виданого 04.10.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Красноармійська, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Відповідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 , виданого 21.05.2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

Позивачка залишилась єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки їх батьки померли, а чоловіка та дітей у померлої не було.

12 травня 2021 року приватним нотаріусом Дух І.О. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64675641 від 12.05.2021 року (а.с.18).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , оскільки на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відсутня реєстрація права власності (а.с.19).

Відповідно рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради депутатів від 30 вересня 1953 року, ОСОБА_4 надано право на індивідуальне будівництво на земельній ділянці № НОМЕР_8 (в подальшому АДРЕСА_1 площею 400 м2 (а.с.15).

Станом на 27 серпня 1956 року будівництво будинку було закінчено та виготовлено генеральний план на цей будинок. На генеральному плані є відмітка про реєстрацію в БТІ м.Красноармійськ земельної ділянки АДРЕСА_3 , загальною площею 330 м2 на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради депутатів зареєстровано за ОСОБА_4 , реєстр № 1093а (а.с.16-17).

У 1953 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові насідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті. Так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

В листі Державної реєстраційної служби від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року» визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

На підставі вищенаведеного житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (раніше 40) з господарськими будівлями та спорудами вважається прийнятим в експлуатацію і відповідно є об`єктом завершеного будівництва з моменту його будівництва, тобто будинок вважається таким, що завершений будівництвом і зданий до експлуатації ще за життя ОСОБА_4 і він набув на нього право власності як на об`єкт завершеного будівництва.

24 вересня 2021 року виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на земельній ділянці знаходяться: А-1 житловий будинок (рік побудови 1964), а-1 ганок (рік побудови 1970), Б-1 літня кухня (рік побудови 1953). В-1 сарай (рік побудови 1975), Г-1 сарай (рік побудови 1976), пг-1 погріб (рік побудови 1976), Д-1 сарай (рік побудови 1976), Е-1 вбиральня (рік побудови 1953), №1 огорожа (рік побудови 1966) (а.с.23-26).

ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду задля визнання права власності на житловий будинок, оскільки іншого способу захисту свого права власності не існує.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного вище та керуючись ст..ст. 16, 386, 392, 1216, 1261, 1268 ЦК України, статтями 4-5, 175-177, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 38,0 м2 та житловою 21,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Покровська міська рада Донецької області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04052933, місцезнаходження: 85300, Донецька область, м.Покровськ, пл. Шибанкова, 11.

Дата складання повного тексту рішення 03 лютого 2022 року.

Суддя О.Є.Філь