Справа № 342/924/21
Провадження № 2/342/34/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за заборгованість зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд із наведеним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2009 по 22.07.2014. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Городенківського районного суду від 22.07.2014 їхній шлюб розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишено проживати з позивачкою, позивачці відновлено дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ". 05.09.2017 року за взаємною згодою з відповідачем, вони змінили прізвище сина на " ОСОБА_5 " із внесенням відповідних змін у свідоцтво про народження. Рішенням Городенківського районного суду від 17.11.2014 ОСОБА_4 присуджено сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Городенківського районного суду від 28.02.2018 змінено розмір аліментів та визначено стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісяця, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із примусовим виконанням судового рішення Апостолівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 46827848 про стягнення з відповідача аліментів. Однак, відповідач не виконує свого обов`язку по утриманню сина належним чином. Згідно розрахунку , наданого Апостолівським районним відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період 01.09.2014-31.12.2017 рр становить 33 796,47 грн., за період з 01.01.2018-31.05.2021 становить 103 540,40 грн. Із наведеного розрахунку вбачається, що відповідач фактично самоусунувся від утримання сина, переклавши всі обов`язки та відповідальність за його життя виключно на позивачку, що суперечить вимогам сімейного законодавства України. Аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Вразі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка згідно з приписами ст.196 СК України тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно формули Великої палати Верховного суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц позивачкою проведено розрахунок пені за заборгованість зі сплати аліментів за весь період прострочення їх сплати. За період з 14.09.2014 по 31.05.2021 загальний розмір пені становить 31 628,37 грн. Син ОСОБА_4 росте, розвивається, навчається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, тощо. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат і згідно Закону України участь відповідача у таких витратах є його обов`язком. Всупереч вимогам Закону, відповідач ігнорує судове рішення та не приймає участі у фінансових витратах на дитину, не сплачує аліменти у розмірі визначеному судом. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою. Відповідач не має жодних об`єктивних перешкод для сплати аліментів, однак допустив величезну заборгованість, не дивлячись на те, що аліменти присуджено у мінімальному розмірі. 15.06.2021 Апостолівським районним відділом ДВС позивачці надіслано письмове роз`яснення про те, що у зв`язку з умисним ухиленням ОСОБА_4 від сплати аліментів вона має право подати заяву про порушення щодо нього кримінального провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання призначені по справі жодного разу не з`явився із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи 01.02.2022 від відповідача до суду не надходило, також ним не повідомлено суд про причини неявки в судове засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач копію ухвали від 16.08.2021 про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками до неї та судову повістку отримав, що стверджується рекомендованим повідомленням при матеріалах справи. Проте, у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 09.11.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 05.09.2017 виданого Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 02.11.20217 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2014 по справі № 342/654/14-ц розірвано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; після розірвання шлюбу прізвище позивачці присвоєно " ОСОБА_1 " та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з мамою. Рішення набрало законної сили 04.08.2014.

На підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2014 про стягнення аліментів по справі № 342/1170/14-ц видано виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2018 по справі № 342/1191/17 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2014 по справі № 342/1170/14-ц. З ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів проводяться до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 02.04.2018.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2021 по справі № 342/1240/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Рішення набрало законної сили 28.05.2021.

Копією розпорядження виданого 15.06.2021 № 21937 Апостолівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) підтверджується, що на виконанні у Апостолівському районному відділі ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) знаходиться виконавчий лист № 3421170/14-ц виданий 18.12.2014 Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Станом на 15.06.2021 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 15.06.2021 за період з 17.09.2014 по 31.05.2021 становить 103 540,40 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 слідує, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на лютий 2021 рік становить 96071,15 грн. В даному розрахунку зазначено: розмір аліментів, визначений у виконавчому документі; сума аліментів, яка підлягає стягненню; сума сплачена боржником; заборгованість на 30 число поточного місяця; сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження; сукупний розмір заборгованості.

Довідкою виданою державним виконавцем Апостолівського РВ ДВС підтверджується, що заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 342/1170/14-ц станом на 31.12.2017 становить 33 796.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частинами першою-другою статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

На підставі ч.4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц, відповідно до якого, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприятиналежному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першоюстатті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Судом встановлений факт неналежного виконання ОСОБА_4 аліментних зобов`язань за період з 17 вересня 2014 року по 31 травня 2021 року. Під час розгляду справи відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо заявленого позову.

Відповідно до положень статті 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до положень частини дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами суд виходить із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Відповідач по справі виконавчий лист про стягнення аліментів не виконує. Згідно розрахунків позивача за формлою: сума заборгованості помножена на 1% (ставка пені) і помножена на кількість днів прострочення, розмір пені за невчасну сплату аліментів за період з 14.09.2014 по 01.08.2021 становить 31 628,37 грн.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищенаведеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Вирішуючи питання розподілу витрат по оплаті судового збору суд враховує, що позивач звільнений від його сплати, а тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі ст. 180, 181,184, 187,194, 196 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 19, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14 вересня 2014 року по 31 травня 2021 рік в розмірі 31 628,37 грн. (тридцять одну тисячу шістсот двадцять вісім гривень 37 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: Гайдич Р. М.