Справа № 463/608/18
Провадження № 2/463/711/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Нор Н. В.

при секретарі - Левчуку А-І.В.

з участю представника позивача - Гнатишака О.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача, позовні вимоги у встановленому законом порядку уточнило, в кінцевому просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість по кредиту та відсотках, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання станом на 27.11.2020р. в розмірі 27960,76 грн., у зв`язку з невиконанням умов договору, укладеному 14.07.2010р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

Позов мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №б/н від 14.07.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу обумовлений в договорі розмір кредиту. Натомість відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала у зв`язку із чим згідно поданої позивачем 09.12.2020 року заяви про зменшення позовних вимог станом на 27.11.2020 року виникла заборгованість в розмірі 27960,76 грн., з яких 7389,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 7389,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 16968,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3602,97 грн. - заборгованість з пені. Так як погасити виниклу заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, а тому позивач з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Відповідні покликання сторони відповідача щодо заперчення заявлених позовних вимог вважає спробою уникнути відповідальності за взяті на себе кредитні зобов`язання. Оскільки, на думку сторони позивача, ним представлено усі докази на підтвердження, як факту укладення між сторонами договору, так і наявність невиконаних зі сторони відповідача зобов`язань. Додав, що представлені суду документи, а саме: фото клієнта з карткою, виписка по картрахунку є підтвердженням того, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт, а також чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримував кредитку картку «Універсальна», так як проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, то в поданих письмових заявах про суті спору, які наявні в матеріалах справи, зазначив про те, що відповідні покликання сторони відповідача є необгрунтованими, так як позивач звернувся до суду із позовом в межах строків позовної давності.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та безпідставності. Пояснила, що жодних кредитних договорів із позивачем не укладала. Більше того, долучені позивачем до матеріалів позовної заяви документи, а саме: Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування не підписувала, зі змістом таких ознайомлена не була, а відтак своєї згоди на отримання кредиту на зазначених у вказаних документах умовах не висловлювала. У зв`язку із запереченням заявлених позивачем позовних вимог із зазначених вище підстав відповідачем було заявлено клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи на предмет визначення особи, якою виконано підпис у графі «Підпис» у Довідці про умови кредитування, яке ухвалами суду від 19.03.2021 року та від 04.10.2021 року задоволено.

Крім того, згідно поданих раніше по суті спору заперечень на відповідь на відзив позивача відповідач просила застосувати до заявлених вимог строки позовної давності, які сплили 27 травня 2017 року, а позивач звернувся до суду лише 05.02.2018 року.

Ухвалою судді від 19.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням (заочним) Личаківського районного суду м.Львова від 24.04.2018 року позов задоволено.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02.10.2019 року скасовано заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 24.04.2018 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.01.2020 року, 01.02.2021 року, 09.09.2021 року задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.03.2021 року задоволено клопотання про призначення експертизи, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.06.2021 року поновлено провадження по справі у зв`язку із непроведенням експертизи з підстав непредставлення судовому експерту витребовуваних документів.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 04.10.2021 року задоволено клопотання про призначення експертизи, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26.11.2021 року поновлено провадження по справі.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості обґрунтовує мотивованість та підставність подачі такого тим, що відповідач ОСОБА_1 , уклавши з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 14.07.2010р. в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконувала та не повернула кредит у строки, визначені Кредитним договором, у зв`язку із чим станом на 27.11.2020 року виникла заборгованість в розмірі 27960,76 грн., з яких 7389,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 7389,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 16968,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3602,97 грн. - заборгованість з пені.

А відтак позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить таку заборгованість стягнути з відповідача на його користь в судовому порядку.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи обгрунтовуючи мотивованість заявлених позовних вимог представником позивача долучено до матеріалів позовної заяви та в подальшому поданих по суті спору письмових заяв наступні документи: розрахунок заборгованості, копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідки про умови кредитування, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також фото клієнта з карткою, виписку по картрахунку.

У зв`язку із запереченням відповідачем ОСОБА_1 факту укладення із Банком кредитного договору та відповідно підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також Довідки про умови кредитування, по справі востаннє ухвалою від 04.10.2021 року призначено судову почеркознавчу експертизу на предмет визначення особи, якою виконано підпис у графі «Підпис» у Довідці про умови кредитування.

Згідно представленого експертом Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України висновку №СЕ-19/114-21/19003-ПЧ судової почеркознавчої експертизи від 23.11.2021 року судом встановлено, що Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис» у Довідці про умови

кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового

періоду» по договору SAMD №3229, ІПН

ОСОБА_1 від 14.07.2010 - виконаний не

ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її оригінального підпису. Цифрович запис у графі «Дата» у Довідці про умови

кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового

періоду» по договору SAMD №3229, ІПН

ОСОБА_1 від 14.07.2010 - виконаний не

ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявний в матеріалах справи висновок експерта на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами по справі, суд, керуючись принципом, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, вважає, що при прийнятті рішення вказаний висновок підлягає до врахування, оскільки в такому чітко надано відповіді на усі питання експертизи, що стосуються суті справи, які свою детальну розшифровку отримали в дослідницькій частині висновку. Сторона позивача своїх заперечень та сумнівів щодо представленого висновку не висловлювала.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2021 року в справі № 441/1325/16-ц (провадження № 61-20329св19) зроблено висновок, що «правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність».

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Правочини, які не вчинено, не тягнуть жодних правових наслідків для сторін.

Такі ж висновки викладено у постанові Верховного суду від 15 квітня 2021 року в справі № 405/223/17 (провадження № 61-18434св20), від 10 березня 2021 року в справі № 688/3874/18 (провадження № 61-18438св20), від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).

У зв`язку з тим, що судом в процесі розгляду справи на підставі зібраних доказів не було встановлено факту укладення між сторонами кредитного договору, а відтак і виникнення відповідних зобов`язальних відносин, що також підтверджується представленим висновком судової почеркознавчої експертизи, а відтак і наявність у відповідача відповідної заборгованості перед позивачем, то суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Оскільки в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження факт порушення прав та інтересів позивача, а відтак заявлений позов є необґрунтованим та безпідставним.

Відмовляючи в задоволення клопотання відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі суд виходить з наступного.

У відповідності до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в пункті 51 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (Провадження № 14-396цс19), суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134)).

У зв`язку із вищенаведеною позицією Великої Палати Верховного Суду та враховуючи те, що при розгляді даної справи судом з`ясовано, що право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, не порушене, підстав для задоволення позовної вимоги немає, а відтак у даній справі не підлягає до застосування строк позовної давності у зв`язку із необґрунтованістю по суті заявленої позовної вимоги.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як в позові відмовлено, то понесені стороною позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача. Крім того, з позивача на користь відповідача підлягають до стягнення документально понесені позивачем судові витрати у вигляді судових витрат, пов`язаних з оплатою судової почеркознавчої експертизи в розмірі 904,98 грн., а також 384,20 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою судової почеркознавчої експертизи в розмірі 904,98 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 384,20 грн. на відшкодування судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13 червня 2022 року.

Суддя: Нор Н. В.