П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року м. Київ

Справа № 753/8320/19

Провадження № 22-ц/824/3036/2022

Резолютивна частина постанови оголошена 08 червня 2022 року

Повний текст постанови складено 10 червня 2022 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Купрієнка Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_5 про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, виключити відомості з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини. Вказані вимоги мотивовані тим, що він перебував у інтимних стосунках з ОСОБА_5 , яка зимою 2016 року повідомила йому про вагітність, однак була невпевнена щодо батька дитини і вважала ним ОСОБА_2 , з яким спільно проживала у той період. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 народила хлопчика, якого назвали ОСОБА_4 , а у відомості про його батька було вказано ОСОБА_2 . Однак, хлопчик ріс та зовні ставав схожим на позивача. Спільне життя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не склалось, а 06.04.2019 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 , про визнання батьківства.

Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання викликано сторони.

Аргументи сторони відповідача

03 серпня 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Купрієнко В. М. через засоби поштового зв`язку подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 , про визнання батьківства відмовити в повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що при реєстрації дитини відповідна заява подавалась спільно відповідачем та матір`ю дитини. При цьому, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Крім того, вказані позовні вимоги не мають під собою правових підстав для задоволення.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 , про визнання батьківства задоволено.

Визнано ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України.

Внесено зміни в актовому записі № 2403 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Києві, складеному 13 липня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в графі «батько» - з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 », інформацію про дитину та матір залишено без змін.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , що встановлено висновком молекулярно-генетичного дослідження № 103-102-2021 від 16 червня 2021 року, а тому позовні вимоги є доведеними.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

16 листопада 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Купрієнко В. М. через засоби поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року і постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Купрієнка В. М. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року - задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Купрієнком В. М., на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 про визнання батьківства.

Витребувано з Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/8320/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 про визнання батьківства.

25 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 753/8320/19 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гулько Ж. В. через засоби поштового зв`язку подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року - без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду є вмотивовани та обрунтованим.

Позиція Київського апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 народила хлопчика, якого назвали ОСОБА_4 , а у відомостях про його батька було вказано ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13 липня 2016 року.

06 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, відповідний актовий запис № 200, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження № 103-102-2021 від 16 червня 2021 року, проведеної згідно ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року, вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99 %.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , що встановлено висновком молекулярно-генетичного дослідження № 103-102-2021 від 16 червня 2021 року, а тому позовні вимоги є доведеними.

Колегія судців погоджується з таким висновком.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Надаючи оцінку аргументам, наведеним в апеляційній скарзі, Київський апеляційний суд виходить із такого.

У Рішенні ЄСПЛ у справі «М. Т. проти України» («М.Т. v. Ukraine», заява №950/17) від 19 березня 2019 року, Суд на підставі його практики вказав, що у таких справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 Рішення).

ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» («Kautzor v. Germany», заява № 23338/09), та від 22 березня 2012 року у справі «Арене проти Німеччини» «Ahrens v. Germany», заява № 45071/09, §74)). Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи (див. рішення ЄСПЛ від 18 травня 2006 року у справі «Ружанські проти Польщі» («Rozanski v. Poland», заява № 55339/00, § 78). На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадах, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорувавши при цьому інтереси ймовірного біологічного батька (див. рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2013 року у справі «Кріштіан Барнабас Тот проти Угорщини» («Krasztian Barnabas Totv. Hungary», заява № 48494/06, § 33-38)) (§ 24 Рішення).

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Аналіз частини четвертої свідчить про те, що законодавець у ній визначив прийнятність/неприйнятність позову (заявлених вимог), лише за умови дотримання/недотримання правил частини першої статті 135 СК України.

За частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Установлено, що запис про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Книзі реєстрації народжень вчинено на підставі спільної заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , чим останній надав свою згоду на те, щоб саме він був записаний як батько ОСОБА_4 .

Разом з цим, термін «коли немає спільної заяви батьків», застосований у частині

першій статті 135 СК України, слід розуміти так, що під словом «батьків» законодавець має на увазі біологічних батьків дитини, що у свою чергу у подальшому унеможливлювало оспорення біологічним батьком батьківства відносно дитини.

Таким чином, Київським апеляційним судом встановлено прийнятність заявленого позову, що у свою чергу спростовує аргументи заявника про неможливість прийняття позову.

Вищенаведеним також спростовуються аргументи заявника про те, що позивач (як суб`єкт звернення) не мав права звертатися до суду з цим позовом.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має гуртуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на сьогодні висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Як відомо з матеріалів справи, згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження № 103-102-2021 від 16 червня 2021 року, вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99 %.

Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 є доведеним.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Купрієнка В. М. без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 жовтня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Купрієнка Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня

2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна