Ухвала

Іменем України

10 червня 2022 року

м. Київ

справа № 564/1369/21

провадження № 61-4880ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Боймиструк С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про захист прав споживача, стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПАТ «СК «Уніка») про захист прав споживача, стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, компенсації моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 08 травня 2020 року між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 018160/4615/0000012, за яким застраховано належний йому транспортний засіб марки Toyota Camry, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов (шасі) № НОМЕР_2 .

28 серпня 2020 року приблизно о 04 год. 00 хв. на а/д Рівне-Тучин-Гоща 24 км + 800м під керуванням ОСОБА_1 на забезпеченому авто сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), унаслідок чого автомобіль згорів. Відразу після ДТП на місце події позивач викликав поліцію та ДСНС, а також сповістив відповідача про настання ДТП, яка має ознаки страхового випадку.

ОСОБА_1 подав відповідачу заяву №00370699 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №018160/4615/0000012, яка була зареєстрована 28 серпня 2020 року, до якої додано додаткові письмові пояснення з детальним описом події ДТП, яка трапилася 28 серпня 2020 року, що має ознаки страхового випадку.

По факту ДТП відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 438404 від 28 серпня 2020 року і постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2020 року у справі № 564/2235/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 . Огляд автомобіля проведений експертом 25 грудня 2020 року у присутності позивача. Відповідач був повідомлений про огляд транспортного засобу, проте представник відповідача на огляд не прибув без поважних причин.

За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження судовим експертом складено висновок №171ЕД судового експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 від 10 березня 2021 року, згідно з яким розмір збитків завданих позивачу внаслідок пошкодженого у ДТП автомобіля станом на 28 серпня 2020 року становить 783 564,39 грн.

29 серпня 2021 року аварійним комісаром ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в присутності позивача проведено огляд транспортного засобу марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 та зафіксовано механічні пошкодження, які були наслідком ДТП 28 серпня 2020 року.

Листом № 19 від 12 січня 2021 року ПАТ «СК «Уніка» повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що позивач надав страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування в розмірі 775 364,39 грн, витрати понесені в зв`язку з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 5 600,00 грн, пеню в розмірі 66 201,81 грн, інфляційні втрати в розмірі 67 534,20 грн та 3% річних в розмірі 15 785,70 грн за прострочення виконання основного зобов`язання, 50 000,00 грн компенсації моральної шкоди.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року у складі судді: Левчук В. В., позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 760 864,39 грн страхового відшкодування; 18 869,44 грн пені; 76 999,48 грн інфляційних; 15 490,50 грн 3% річних; 50 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що належний позивачу автомобіль був застрахований у відповідача за договором добровільного страхування та внаслідок ДТП, яка трапилась з вини позивача 28 серпня 2020 року, був пошкоджений та згорів. При цьому, факт настання страхового випадку відповідачем не спростовано і підтверджується копією постанови Костопільського районного суду Рівненської області 20 жовтня 2020 року у справі №564/2235/20. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика - ПАТ «СК «Уніка». Позивач своєчасно звернувся до ПАТ «СК «Уніка» з заявою про настання страхового випадку і розмір завданої шкоди визначений пунктом 8.2 умов договору добровільного страхування. Відтак, суд зробив висновок, що ураховуючи конструктивне знищення автомобіля, з урахуванням пункту 8.2 умов страхування, розмір страхового відшкодування розраховується наступним чином: 783 564,39 грн (вартість автомобіля на момент ДТП) - 14 500,00 грн (вартість залишків автомобіля) - 8 200,00 грн (франшиза 1% від страхової суми) = 760 864,39 грн, яка і є сумою страхового відшкодування та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням задоволення вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування, суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, а також з огляду на характер та глибину моральних страждань, керуючись принципом розумності та справедливості, суд визначив розмір компенсації моральної шкоди в розмірі 50 000 грн, яка не перевищує п`ятивідсоткового ліміту страхового відшкодування.

Суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про те, що належний позивачу автомобіль отримав пошкодження не під час ДТП, яка мала місце 28 серпня 2020 року, а за інших обставин, оскільки такі доводи спростовуються висновком експертного дослідження від 10 серпня 2021 року № ЕД-19/118-21/6411-ПТ, наданим Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, а також постановою Костопільського районного суду Рівненської області 20 жовтня 2020 у справі № 564/2235/20. Також суд відхилив доводи відповідача про те, що автомобіль Toyota Camry, 2018 року випуску, був повністю знищений у дорожньо-транспортній пригоді 21 вересня 2019 року, оскільки при укладенні 08 травня 2020 року договору добровільного страхування указаного автомобіля, останній оглядався представником відповідача, фотографувався і будь-яких зауважень щодо наявності пошкоджень автомобіля чи щодо його стану на момент укладення договору страхування були відсутні. Не заслуговують на увагу доводи відповідача про наявність в діях позивача умислу на отримання страхового відшкодування та штучне створення обставин для цього, оскільки встановивши факт наявності пошкоджень (повного знищення) 21 вересня 2019 року автомобіля Toyota Camry, 2018 року випуску, відомості про що отримав та надав для суду саме відповідач, останній не звертався до правоохоронних органів із заявами щодо вчинення шахрайських дій, не надав доказів щодо проведення внутрішнього службового розслідування факту можливості та обставин укладення договору страхування від 08 травня 2020 року щодо указаного автомобіля Toyota Camry.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «СК «Уніка» задоволено, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 3.2 договору страхування, укладеного між сторонами, пошкодження автомобіля страхувальника в дорожньо-транспортній пригоді є страховим випадком, однак страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування керуючись пунктом 3 статті 26 Закону України «Про страхування» та пунктом 9.1.3 умов договору. Відмова була зумовлена результатами розслідування страхового випадку та висновками автотехнічного, транспортно-трасологічного та пожежно-технічного дослідження матеріалів страхової справи № 00370699 про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 28 серпня 2020 року в смузі відведення автодороги поблизу с. Тучин Гощанського району Рівненської області за участю автомобіля Toyota Camry.

Апеляційний суд відхилив висновок Рівненського НДЕКЦ МВС України № ЕД-19/118/21/6411-ПТ від 10 серпня 2021 року, як такий, що не є категорично переконливим для спростування і відхилення пожежотехнічного дослідження експерта від 23 грудня 2020 року №000362/01-№43/20, оскільки в дослідженні лише допускається можливість виникнення пожежі через самозаймання експлуатаційних рідин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Апеляційний суд зазначив, що попри встановлення факту та обставин дорожньо-транспортної пригоди у справі про адміністративне правопорушення, судом не досліджувався характер заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення, а тому постанова суду про притягнення водія до адміністративної відповідальності не є безспірним доказом отримання автомобілем позивача пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, що підпадають під категорію страхового випадку. Згідно пункту 9.1.3 умов договору страхування, однією з підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником/водієм свідомо неправдивих відомостей про предмет договору або про факт настання страхового випадку. У даній ситуації, по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 28 серпня 2020 року, формально за договором страхування та поданими страхувальником страховику документами, настав факт страхового випадку, однак ця обставина не є абсолютною підставою для страхової виплати, оскільки і законом і умовами страхового договору передбачені випадки, коли така виплата не проводиться (пункт 9.1.3). Встановивши обставини щодо повідомлення позивачем (страхувальником) відповідачу (страховику) свідомо неправдивих відомостей про предмет договору та обставини настання страхового випадку, а також те, що позивачем зворотного не доведено, колегія суддів вважала неправильним задоволення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення страхового відшкодування та відповідно, як наслідок, нараховану за несвоєчасну виплату страхового відшкодування пеню, інфляційні втрати, три проценти річних і моральну шкоду. Апеляційний суд зробив висновок, що оскільки відсутні підстави для стягнення зі страховика страхового відшкодування, то немає правового значення його невиплата у встановлений договором строк. Відповідно відсутні підстави для нарахування та стягнення зі страховика штрафних санкцій та компенсації моральної шкоди.

ОСОБА_1 30 травня 2022 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 в уточненій касаційній скарзі зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15; від 29 липня 2020 року у справі № 500/1286/17; від 04 грудня 2019 року у справі № 752/11891/16-ц; від 12 лютого 2021 року у справі № 910/6013/20; від 02 жовтня 2019 року у справі № 235/4338/16-ц; від 31 жовтня 2019 року у справі № 214/1449/18; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Касаційна скарга мотивована тим, що позивач виконав вимоги розділу 6 Умов страхування щодо надання страховику документів, необхідних для виплати страхового відшкодування. Будь-яких інших документів, які визначені указаним розділом відповідач від позивача не витребовував. Підстави відмови у виплаті страхового відшкодування визначені розділом 9 Умов страхування до договору страхування та статтею 26 Закону України «Про страхування» і розширеному тлумаченню не підлягають. Водночас, будь-які підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу відсутні та належним чином не обґрунтовані відповідачем, однак апеляційним судом в повній мірі не обґрунтовано докази, які містяться в матеріалах справи та помилково скасовано обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Фактичною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування для страховика став висновок експерта від 23 грудня 2020 року, який не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», оскільки проводилась комплексна експертиза, а в тексті указано, що це експертне дослідження, що не є тотожним. В ході проведення указаної експертизи експерти дійшли неоднозначних висновків про те, що водій автомобіля Toyota Camry, 2018 року випуску, надав недостовірні відомості щодо дорожньо-транспортної пригоди, механізму отриманих пошкоджень, а також, що причиною пожежі автомобіля стала до дорожньо-транспортна пригода, а людський фактор. В той же час, експертами не проводився належним чином огляд місця події, транспортного засобу, не вилучалося пожежне сміття для проведення пожежно-технічного дослідження, не досліджувалася слідова інформація для проведення трасологічного дослідження, яка не збереглася на місці події за спливом часу.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що ПАТ «СК «Уніка» на постійній основі залучає експертів ТОВ «Українські судові експертизи» Рафалюка та Круліковського для створення штучних передумов та висновків з метою уникнення сплати страхового відшкодування. Водночас висновком від 10 серпня 2021 року спростовано висновки попереднього експертного дослідження та надано відповіді на питання, зокрема зазначено, що осередок пожежі - моторний відсік, а причина пожежі - дорожньо-транспортна пригода. Указаний доказ апеляційним судом не проаналізований, у постанові не наведені обставини та міркування, з яких суд виходив відкидаючи зазначений висновок експерта як доказ. Водночас, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та відхилено доводи відповідача. Таким чином, є підстави для стягнення страхового відшкодування з відповідача та відповідно пені, інфляційних втрат, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання та моральної шкоди. У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 висловлено правову позицію про можливість стягнення моральної шкоди у правовідносинах, які виникають із невиконання договорів страхування.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що 02 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 набув у власність автомобіль марки Toyota Camry, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов (шасі) № НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

08 травня 2020 року між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №018160/4615/0000012, за умовами якого згідно пункту 4, 5, 6, 8, 9.3 договору: вигодонабувачем є ОСОБА_1 ; страховим ризиком є дорожньо-транспортна пригода; застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки Toyota Camry, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов (шасі) № НОМЕР_2 , загальна страхова сума становить 820 000,00 грн, франшиза на випадок повного конструктивного або фізичного знищення транспортного засобу становить 1% від страхової суми, але не менше 3 000,00 грн.

28 серпня 2020 року о 04:00 год. на 24 км+800 м автодороги Рівне-Тучин-Гоща сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив з`їзд в кювет, де зіткнувся з бетонною перешкодою, внаслідок чого автомобіль Toyota Camry загорівся та згорів.

Згідно листа Гощанського районного сектору ДСНС від 08 вересня 2020 року № 343 подія, яка трапилась 28 серпня 2020 року близько 04:00 год. в смузі відведення автодороги поблизу с. Тучин Гощанського району, внаслідок якої сталося механічне пошкодження та знищення вогнем легкового автомобіля громадянина ОСОБА_1 , класифікується як дорожньо-транспортна пригода, а тому документи що стосуються виникнення загоряння в легковому автомобілі вказаного громадянина не оформлялись.

За цим фактом інспектором поліції Гощанського ВП відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438404 від 28 серпня 2020 року.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2020 року у справі № 564/2235/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України.

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Уніка» було подано заяву № 00370699 про подію за ознаками страхового випадку, згідно договору Каско №0121600/4615/0000012 разом із додатковими поясненнями (до заяви №00370699).

Апеляційний суд встановив, що 29 серпня 2020 року аварійним комісаром складено акт огляду транспортного засобу - автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу.

Згідно звіту № 6689 про оцінку розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 03 листопада 2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг», розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 647 941,20 грн. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) від 05 листопада 2020 року, наданої ТОВ «Аудатекс Україна» за допомогою платформи AUTOonline, вартість пошкодженого автомобіля Toyota Camry, 2018 року випуску за найвищою запропонованою ціною становить 14 500,00 грн.

Листом ПАТ «СК «Уніка» від 12 січня 2021 року № 19 ОСОБА_1 повідомлено, що страховою компанією на підставі пункту 9.1.3 договору добровільного страхування прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком.

В цьому листі ОСОБА_1 роз`яснено, що за результатами автотехнічного, транспортно-трасологічного та пожежно-технічного дослідження матеріалів страхової справи №00370699 про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 28 серпня 2020 року в смузі відведення автодороги поблизу с. Тучин Гощанського району Рівненської області за участю автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , експерти ТОВ «Українські незалежні судові експерти» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у висновку експерта від 23.12.2020 №000362/01-№43/20, кожен в межах своєї компетенції зробили такі висновки:

1. ураховуючи взаємне розташування бетонних блоків і автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з бетонним блоком контактувало лише переднє ліве крило зазначеного автомобіля, і, можливо, лівий край переднього бамперу, автомобіль не доїжджав передньою частиною до бетонних блоків на деяку відстань, що унеможливлювало контактування передньої частини з іншими бетонними блоками. На передній частині автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 і на бетонних блоках відсутні спільні точки контактування, що з технічної точки зору унеможливлює їх контактування;

2. з причин наведених вище немає підстав технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень транспортного засобу утворився під час пригоди, що мала ознаки страхового випадку, яка відбулася 28.08.2020 на смузі відведення автодороги Н-25 Рівне-Тучин-Гоща поблизу с. Тучин Гощанського району Рівненської області за участю автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місці та при обставинах, викладених в поясненнях водія автомобіля ОСОБА_1 від 28 серпня 2020 року та від 31 серпня 2020 року, наданих працівникам ПАТ «СК «Уніка»;

3. автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,Є весь комплекс пошкоджень отримав в іншому місці і за інших обставин ніж ті, які вказує водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях. Наявні пошкодження в передній частині автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав в результаті контактування з предметом, що мав складну конфігурацію, або з предметами, конструктивно об`єднаними в один предмет, а пошкодження капоту утворилися в результаті контактування з горизонтально орієнтованими предметами круглої (овальної) форми, наприклад, горизонтально розташованими стовбурами зрізаних дерев. Такі предмети на місці пригоди відсутні;

4. осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння) в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 . знаходився у місці привнесення джерела запалювання (полум`я, сірника, запальнички, гніту тощо) в зону утворення пароповітряної суміші від випаровування залитої горючої рідини по усій поверхні автомобіля, де був розлитий інтенсифікатор горіння (горюча рідина);

5. причиною виникнення пожежі в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є привнесення стороннього джерела запалювання (полум`я, сірника, запальнички, гніту тощо) за попереднього заливання інтенсифікатора горіння (горючої рідини) в осередок пожежі. Ознак, які би свідчили про наявність несправностей електроустаткування та електрообладнання, а також в інших системах та механізмах автомобіля, що могли бути пов`язані з виникненням у ньому пожежі немає;

6. виникнення пожежі в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пов`язане з наявними на ньому механічними пошкодженнями;

7. неможливо встановити факти порушення правил пожежної безпеки або недотримання умов експлуатації, зберігання та обслуговування автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до вимог виробника, так як транспортний засіб отримав значні термічні пошкодження від впливу на нього факторів пожежі;

8. з бетонним блоком контактувало лише переднє ліве крило автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і, можливо, лівий край переднього бамперу, відтак, з технічної точки зору немає підстав стверджувати, що при такому контактуванні були створені умови для загоряння автомобіля. Тим більше, що, виходячи із характеру і розмірів пошкодження переднього лівого крила автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при його деформуванні, деформуюче зусилля, яке спричинило утворення цих пошкоджень, мало невелику величину. Слід зазначити, що автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 після контактування переднього лівого крила з бетонним блоком не переміщався вперед і не доїжджав передньою частиною до бетонних блоків;

9. з причин наведених вище, немає жодних підстав технічного характеру для того, щоб стверджувати, що загоряння автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося в результаті його зіткнення з бетонними блоками. Виникнення пожежі в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 не пов`язане з наявним на ньому механічними пошкодженнями;

10. з технічної точки зору причиною загоряння автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є привнесення стороннього джерела запалювання (полум`я, сірника, запальнички, гніту тощо) за попереднього заливання інтенсифікатора горіння (горючої рідини) в осередок пожежі.

Не погоджуючись із такими висновками, позивач звернувся до Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з заявою про проведення пожежно-технічного експертного дослідження, в результаті проведення дослідження головним судовим експертом Алексейчуком В. В. було складено висновок № ЕД-19/118/21/6411-ПТ від 10 серпня 2021 року, в якому вказано, що:

1. осередок пожежі в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився у відсіку двигуна;

2. найбільш вірогідними причинами виникнення пожежі в автомобілі могли бути: теплові прояви розжарених продуктів згоряння палива і іскор; теплові прояви механічної енергії (удар, зминання, тертя); теплове самозаймання експлуатаційних рідин (руйнування технологічних ємностей та потрапляння рідин на високонагріті елементи двигуна автомобіля), які могли виникнути в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

3. пожежа в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 могла виникнути в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У ході розслідування страхового випадку, з листа ПрАТ «Страхова компанія «АРСК» №9835/12цв від 08 грудня 2020 року, ПАТ «СК «Уніка» стало відомо, що цей автомобіль Toyota Camry, 2018 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_2 21 вересня 2019 року вже був пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді і його власник (попередній) звернувся до страхової компанії з повідомленням про подію, за договором добровільного страхування, в ході розслідування якої було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на рахунок клієнта. Обставина щодо минулої дорожньо-транспортної пригоди також підтверджується дефектною відомістю №А10-24 огляду транспортного засобу від 04 жовтня 2019 року та доданими до неї фотознімками.

Згідно листа ПрАТ «Страхова компанія «АРСК» №6582/12цв від 28 липня 2021 року виплата страхового відшкодування по факту ДТП 21 вересня 2019 року за участю автомобіля Toyota Camry, 2018 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_2 здійснена за ризиком повної загибелі транспортного засобу.

Судовий експерт-трасолог Рафалюк Б. І. у висновку від 23 грудня 2020 року №000362/01-№43/20 зазначив, що на оглянутому автомобілі Toyota відсутні ручки всіх дверей, задній бампер, з обох сторін дзеркала заднього виду, лобове і заднє скло та всі ліхтарі, в тому числі і їх кріплення і навіть немає керма, від якого під час горіння мав залишитись металевий каркас, що вказує, що вони були відсутні на час загоряння. Відсутність зазначених деталей унеможливлює переміщення автомобіля своїм ходом. Тобто, він не міг бути учасником дорожньо-транспортної пригоди. Експертом також встановлено, що немає підстав технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень транспортного засобу, заявленого до Страховика від 28 серпня 2020 року, утворився під час пригоди, що мала ознаки страхового випадку, яка відбулася 28 серпня 2020 року на смузі відведення автодороги Н-25 Рівне-Тучин-Гоща поблизу с. Тучин Гощанського району Рівненської області за участю автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місці та при обставинах, викладених в поясненнях водія автомобіля ОСОБА_1 від 28 серпня 2020 року та від 31 серпня 2020 року, наданих працівникам ААТ «СК «Уніка». Автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , весь комплекс пошкоджень отримав в іншому місці і за інших обставин ніж ті, які вказує водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях. Наявні пошкодження в передній частині автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав в результаті контактування з предметом, що мав складну конфігурацію, або з предметами, конструктивно об`єднаними в один предмет, а пошкодження капоту утворилися в результаті контактування з горизонтально орієнтованими предметами круглої (овальної) форми, наприклад, горизонтально розташованими стовбурами зрізаних дерев. Такі предмети на місці пригоди відсутні. Щодо пожежотехнічних досліджень, то експерт-пожежотехнік ОСОБА_4 в категоричній формі акцентував увагу на причину загоряння автомобіля - привнесення стороннього джерела запалювання за попереднього заливання інтенсифікатора горіння.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 вказано, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (частина перша статті 6 Закону України «Про страхування»).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

У постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку (пункт 3 частини першої статті 991 ЦК України).

Згідно пункту 9.1.3 договору добровільного страхування однією з підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником/водієм свідомо неправдивих відомостей про предмет договору або про факт настання страхового випадку.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

За таких обставин, встановивши обставини щодо повідомлення позивачем (страхувальником) відповідачу (страховику) свідомо неправдивих відомостей про предмет договору та обставини настання страхового випадку, а також те, що позивачем зворотного не доведено, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з страхового відшкодування та відповідно, як наслідок, відсутність підстав для стягнення нарахованих за несвоєчасну виплату страхового відшкодування пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних і моральної шкоди.

Посилання на висновки, зроблені у постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15; від 29 липня 2020 року у справі № 500/1286/17; від 12 лютого 2021 року у справі № 910/6013/20; від 02 жовтня 2019 року у справі № 235/4338/16-ц; від 04 грудня 2019 року у справі № 752/11891/16-ц; від 31 жовтня 2019 року у справі № 214/1449/18; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц необґрунтовані, оскільки ці висновки зроблені за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про захист прав споживача, стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, компенсації моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков