ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/746/14Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/370/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

секретаря Романської К.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/746/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теребовлянської міської ради Тернопільської області про скасування рішень Теребовлянської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацію, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИв:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Теребовлянської міської ради Тернопільської області про скасування рішень Теребовлянської міської ради, визнання недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно та його реєстрацію, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у якому просить скасувати рішення 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року» № 291 від 04.07.2011 року, скасувати рішення 23 сесії 5 скликання сесії Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 року «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 11.01.2014 року, видане ОСОБА_2 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.096 га, кадастровий номер :03:001:1343, визнати недійсними рішення державного реєстратора реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції Васенди В.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9832263 від 11.01.2014 року, усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 забрати з його земельної ділянки біля господарської будівлі закопану в землю трубу та інші предмети.

В обґрунтування вимог зазначає, що він є власником житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_2 , які успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3 , що належали йому згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.05.2006 р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.05.2006 р.

Межі земельних ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (тепер ОСОБА_2 ) встановлені за їх фактичним використанням сторонами, яке склалося з 1942 року, та які мають тверді межові знаки.

В 2014 р. в сільській раді він дізнався про те, що 17.10.2012 р. рішенням 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради № 291 «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 р.», затверджено Акт затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 р. (пункт 1) (т. 1 а.с.43-46). Затверджено схему встановлення межової лінії між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 р. (пункт 2). Вказує, що встановлення даних меж було здійснено без його погодження та порушує його права як землекористувача. Вважає, що відповідач захопив частину його земельної ділянки. Крім того заскладував на належній йому ділянці землі труби та інші предмети, які перешкоджають доступу до його господарської будівлі і її обслуговуванню.

Крім того вважає незаконним рішення 23 сесії 5 скликання сесії Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 р. «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», оскільки в Додатку № 1 до рішення сільської ради № 293, земельні ділянки у власність ОСОБА_2 не передавались. Із Додатку № 1 до рішення сесії Плебанівської сільської ради № 26 від 20.06.1995 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», наданого архівним відділом, слідує, що рішенням № 26, земельні ділянки у власність ОСОБА_2 також не передавались .

Також вказує, що у відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконкоми сільських, селищних, міських рад наділені делегованими повноваженнями «вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом», однак при прийнятті рішення Плебанівською сільською радою перевищено свої повноваження, оскільки делегованими повноваженнями щодо вирішення земельних спорів наділені виконкоми сільських рад, а в даному випадку рішення прийнято сесією ради. Просить позовні вимоги задовільнити.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 11.01.2014 року, видане ОСОБА_2 про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.096 га, кадастровий номер :03:001:1343.

Визнано недійсними рішення державного реєстратора реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції Васенди В.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9832263 від 11.01.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, у зв`язку з безпідставністю.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні його позовних вимог щодо визнання нечинними і скасування рішення 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 р.» № 291 від 17.10.2012 р., а також рішення 23 сесії 5 скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 р. «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та постановити в цій частині нове рішення яким задовільнити його позовні вимоги. В решті рішення суду не оскаржується.

При вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що в Акті погодження меж від 16.06.2008 р. підпис його батька ОСОБА_3 , який датований 02.11.2012, по іншому встановлено межі між земельними ділянками ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , передавши при цьому ОСОБА_2 частину належної апелянту земельної ділянки. Вказує, що межу встановлено по стіні його господарської будівлі, чим позбавлено права на обслуговування своєї будівлі, а ОСОБА_2 погрожує демонтувати частину даху його будівлі, яка після зміни межових знаків, знаходиться над його територією.

Поряд з цим зазначає, що голова сільської ради підписує такий Акт лише після того, як його підпишуть всі суміжні землекористувачі, однак 02.11.2012 р. ОСОБА_5 вже не був сільським головою Плебанівської сільської ради і відповідно не міг підписати вищевказаний акт.

Також вказує, що у відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконкоми сільських, селищних, міських рад наділені делегованими повноваженнями «вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом», однак при прийнятті рішення Плебанівською сільською радою перевищено свої повноваження, оскільки делегованими повноваженнями щодо вирішення земельних спорів наділені виконкоми сільських рад, а в даному випадку рішення прийнято сесією ради.

Крім того вважає незаконним рішення 23 сесії 5 скликання сесії Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 р. «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», оскільки в Додатку № 1 до рішення сільської ради № 293, земельні ділянки у власність ОСОБА_2 не передавались (т. 2 а.с. 66 68). Із Додатку № 1 до рішення сесії Плебанівської сільської ради № 26 від 20.06.1995 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», наданого архівним відділом, слідує, що рішенням № 26, земельні ділянки у власність ОСОБА_2 також не передавались (т. 1 а.с. 34).

Вказує, що рішенням сесії Плебанівської сільської ради № 26 від 20.06.1995 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», передано у власність ОСОБА_6 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.26 га.

В 2008 р. ПП фірма «Матек» виготовила для ОСОБА_2 Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, в тому числі на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Залав`є Теребовлянського району Тернопільської області, площею 0.0960 га, кадастровий номер :02:001:1343, яка в технічній документації значиться, як ділянка № НОМЕР_2 , яка зареєстрована 13.07.2009 р. Тернопільською регіональною філією «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (т. 1 а.с. 29-61).

В складі цієї Технічної документації міститься Абрис присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 59), Кадастровий план земельної ділянки № 1 - :02:001:1343.

Із ОСОБА_7 присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 59) слідує, що її межі між суміжними користувачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були визначені правильно за їх фактичним користуванням.

При цьому зазначає, що Кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_2 № 1 -:02:001:1343 не відповідає ОСОБА_7 присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 59).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Вказує, що узаконення спільних меж земельних ділянок між суміжними землекористувачами в селі Залав`є Теребовлянського району було здійснено після виготовлення в 1963 році Генерального плану забудови сільських земель в с. Залав`є за матеріалами аерофотозйомки, які досліджувалися у суді, які суд визнав законними і допустимими доказами.

Також твердження апелянта про те, що рішення Плебанівської сільської ради № 291 від 17.10.2012 р. «Про затвердження меж між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 » не відповідає вимогам закону є безпідставні, оскільки сільрада діяла в межах наданих їй повноважень, і даний земельний спір вирішила згідно з вимогами чинного та той час ст.ст. 107, 158-160 ЗК України, на підставі даних земельно-кадастрової документації сільської ради у відповідності до Генплану забудови сільських населених пунктів в с. Залав`є за 1963 рік.

Також судом 1 інстанції правомірно відмовлено в скасуванні інших рішень Плебанівської сільської ради про безоплатну передачу йому у приватну власність земельних ділянок, оскільки в них вказано лише площу земельних ділянок, яка передається у власність без встановлення спільних меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а тому це рішення не порушує будь-яких прав спадкоємця жилого будинку (без землі) ОСОБА_1 .

Вказує, що судом правомірно не враховано твердження Позивача про підробку підпису його батька ОСОБА_3 на відповідному Акті погодження спільних меж, оскільки з цього приводу не надано жодного доказу.

Окрім цього, вважає, що місцевим судом правомірно зроблено висновок, що Позивач не представив суду докази, які б доводили порушення його права, як спадкоємця, зі сторони відповідача Теребовлянської міської ради.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року - без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_3 користується присадибною земельною ділянкою площею 0,3078 га., яка відповідає розмірам земельної ділянки, які встановлені в планово- картографічних матеріалах села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно-облікованим даним Плебанівської сільської ради Теребовлянського району про закріплення присадибної земельної ділянки за ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 користується присадибною земельною ділянкою площею 0,0930 га яка близька до розмірів земельної ділянки, які встановлені в планово-картографічних матеріалах села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно- облікованим даним Плебанівської сільської ради Теребовлянського району про закріплення присадибної земельної ділянки за ОСОБА_2 .

Відповідно до планово-картографічних матеріалів села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно-облікованих даних Плебанівської сільської ради Теребовлянського району ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_3 перебуває у користуванні земельна ділянка площею 0,3 га., а у ОСОБА_2 - 0,1 га.

Рішенням 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року» № 291 від 17.10.2012 року затверджено Акт затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року. Затверджено схему встановлення межової лінії між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року. Уповноважено голову комісії з питань Агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони довкілля ОСОБА_8 на право підпису в Акті встановлення та погодження межі між даними земельними ділянками в натурі. Контроль за виконанням даного рішення покладено на сільського голову ОСОБА_9 .

Згідно Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25 липня 2012 року комісія пропонувала затвердити даний акт та схему встановлення межової лінії між громадянами, що користуються земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на черговій сесії Плебанівської сільської ради, підписи проставили сільський голова ОСОБА_9 , голова комісії ОСОБА_8 , члени комісії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , землекористувач ОСОБА_2 , від підпису відмовився землекористувач ОСОБА_3 .

Згідно акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки громадянина ОСОБА_2 від 16 червня 2008 року комісія в складі сільського голови Плебаніської сільської ради і землевпорядника Плебаніської сільської ради і представника ПП фірми «Матек» В.Ярмола в присутності землекористувача і представників суміжних землекористувань в межах від землі загального користування (дорога), землі громадянина ОСОБА_12 , землі громадянина ОСОБА_3 , підписи проставили ОСОБА_12 та ОСОБА_3 з відміткою 02.11.2012 року.

Рішенням 23 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20 листопада 2012 року «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд » внесено зміни у рішення Плебанівської сільської ради № 293 від 24 вересня 2009 року « Про внесення змін в рішення сесії № 293 від 24.09.2009 року «Про передачу земельних ділянок жителям с. Залав у приватну власність»» в п. 1 та викладено в такій редакції: «Передати безоплатно у власність земельні ділянки гр.. ОСОБА_2 , які знаходяться в межах с. Залав`є загальною площею 0,0960 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд 0,0960 га».

Згідно з висновку експертів за результатами проведеної судової земельно- технічної експертизи від 24.07.2015 року № 858/14-22, відповідно до натурних обмірів ОСОБА_3 , батько позивача станом на проведення обстеження користувався присадибною земельною ділянкою площею 0,3078 га., ОСОБА_2 - 0,0930 га. Станом на день дослідження розмір (площа) присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 , якою він фактично користується, відповідає розмірам земельної ділянки, які встановлені в планово- картографічних матеріалах села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно-облікованим даним Плебанівської сільської ради Теребовлянського району про закріплення присадибної земельної ділянки за ОСОБА_3 . Конфігурація земельної ділянки, якою користувався ОСОБА_3 , станом на день проведення дослідження, враховуючи можливі похибки, які могли виникнути при копіюванні близька до конфігурації планово- картографічних матеріалів села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно-облікованих даних Плебанівської сільської ради Теребовлянського району. Станом на день дослідження розмір (площа) присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 , якою він фактично користується, близька до розмірів земельної ділянки, які встановлені в планово-картографічних матеріалах села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно- облікованим даним Плебанівської сільської ради Теребовлянського району про закріплення присадибної земельної ділянки за ОСОБА_3 . Конфігурація земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 станом на день проведення дослідження, відповідно до кадастрового плану, виготовленого в результаті натурних обмірів не відповідає конфігурації планово-картографічних матеріалів села Залав`є Теребовлянського району за 1963 рік, земельно-облікованих даних Плебанівської сільської ради Теребовлянського району. Розміри і конфігурація присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 , якою він фактично користується, не відповідає розмірам земельної ділянки та конфігурації, які встановлені у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, виготовленої у 2008 році ПП «Фірма «Матек» на замовлення ОСОБА_2 . Станом 1963 рік, враховуючи „Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджене наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 26 серпня 1997 №85, експертам не вбачається за можливе встановити точні розміри земельних ділянок, які перебували у користуванні двох суміжників (облікова одиниця площі земельних ділянок у сільських населених пунктах заокруглюється до 0,1га.), а тому визначити чи має місце захоплення ОСОБА_2 присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 не вбачається за можливе.

Також судом встановлено, що в 2008 році ПП фірма «Матек» виготовила для ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, в тому числі на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Залав`є, Теребовлянського району Тернопільської області, площею 0.0960 га, кадастровий номер :02:001:1343, яка в технічній документації значиться, як ділянка № НОМЕР_2 , яка зареєстрована 13.07.2009 року Тернопільською регіональною філією «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

В Технічній документації міститься копія рішення двадцять третьої сесії шостого скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 року, яким внесено зміни в рішення сесії Плебанівської сільської ради № 293 від 24.09.2009 року «Про внесення змін в рішення сесії № 26 від 20.06.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яке стало підставою для виготовлення технічної документації.

У вказаній технічній документації міститься Абрис присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 та кадастровий план земельної ділянки № 1 - :02:001:1343. 17.06.2008 року ПП фірма «Матек» передала ОСОБА_2 на збереження 24 межові знаю його земельних ділянок.

13.07.2009 року відомості про земельну ділянку № 1, на підставі прийнятого 26.06.2009 року обмінного файла та Технічної документації, були внесені Тернопільською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» до автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру.

11.01.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції Васенда В.Р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9832263 від 11.01.2014 року.

11.01.2014 року ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 площею 0.096 га, кадастровий номер :03:001:1343, про що свідчить Витяг з Державного реєстру прав № 15989206 від 11.01.2014 року.

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової земельно- технічної експертизи від 30.07.2019 року № 436/19-22, за результатами проведення додаткової земельно -технічної експертизи від 30.07.2019року №436/19-22 технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства в с. Залав`є Теребовлянського району Тернопільської області, обліковий номер документації із землеустрою 2008МФ19ТНТР001853, за змістом та складом не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. За результатами дослідження технічної документації, невідповідностей вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування за правилами оформлення, які впливають на результати заходів, передбачених цим проектом, не виявлено. Відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:1343 не відповідають відомостям про земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:1343, оскільки площі земельних ділянок різняться, і різниця становить 8 кв.м. Оскільки площі земельних ділянок відрізняються, доцільно вказати, що і конфігурація даних земельних ділянок також відрізняється, а, отже, дані факти є підтвердженням того, що в технічну документацію вносилися корективи після 13.07.2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнаня нечинними і скасування рішення 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 р.» № 291 від 17.10.2012 р., а також рішення 23 сесії 5 скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 р. «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав даним рішеннями.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина третя 152 ЗК України).

Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи заявлені у цій справі вимоги, позивач зобов`язаний довести, що рішення 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року» № 291 від 04.07.2011 року та рішення 23 сесії 5 скликання сесії Плебанівської сільської ради № 306 від 20.11.2012 року «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» порушують його права та інтереси.

У справі, що переглядається суд встановив, що рішенням 22 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради «Про затвердження Акту затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року» № 291 від 17.10.2012 року затверджено Акт затвердження межі між земельними ділянками громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року. Затверджено схему встановлення межової лінії між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.07.2012 року.

Рішенням 23 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20 листопада 2012 року «Про внесення змін в рішення сільської ради № 293 від 24.09.2009 року стосовно надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд » внесено зміни у рішення Плебанівської сільської ради № 293 від 24 вересня 2009 року « Про внесення змін в рішення сесії № 293 від 24.09.2009 року «Про передачу земельних ділянок жителям с. Залав у приватну власність»» в п. 1 та викладено в такій редакції: «Передати безоплатно у власність земельні ділянки гр.. ОСОБА_2 , які знаходяться в межах с. Залав`є загальною площею 0,0960 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд 0,0960 га».

Згідно зі статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частина перша статті 116 ЗК України встановлює, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки шляхом безоплатної приватизації відбувається за правилами та в порядку, визначеними статтею 118 цього Кодексу.

Приймаючи оскаржувані рішення Плебанівської сільської ради № 291 від 17.10.2012 року та № 306 від 20 листопада 2012 року, Плебанівська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень, і даний земельний спір вирішила згідно з вимогами чинного Законодавства, на підставі даних земельно-кадастрової документації сільської ради у відповідності до Генплану забудови сільських населених пунктів в с. Залав`є за 1963 рік, а позивачем в свою чергу не доведено належними та допустимими доказами про порушення його законних прав та інтересів оскаржуваними рішеннями.

В оскаржуваному рішенні 23 сесії 6 скликання Плебанівської сільської ради № 306 від 20 листопада 2012 року, яким внесено зміни у рішення Плебанівської сільської ради № 293 від 24 вересня 2009 року та передано безоплатно у власність земельні ділянки гр.. ОСОБА_2 , які знаходяться в межах с. Залав`є загальною площею 0,0960 га. в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, вказано лише площу земельних ділянок, яка передається у власність без встановлення спільних меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а тому доводи апеляційної скарги що дане рішення права позивача колегія суддів не приймає до уваги як необгрунтованіі.

Позивачем не доведено, що в загальну площу земельної ділянки 0,0960 га, яку передано відповідачу ОСОБА_2 безоплатно у власність входить земельна ділянка, якою користується позивач ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що в Акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 від 16.06.2008 р., підроблено підпис його батька ОСОБА_3 , колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, оскільки ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені доказами.

Поряд з цим слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 263/11779/16-ц (провадження № 61-10819св20) вказано, що: стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. Стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не випливає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може бути підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації.

Вирішення питань, пов`язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із не підписанням суміжним землекористувачем акта погодження меж земельних ділянок, навіть за наявності встановлення неправомірних дій землекористувача.

Таким чином, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог ОСОБА_1 і заперечень проти них, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги про визнання нечинними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, оскільки матеріали справи не містять доказів, що при прийнятті оскаржених рішень Плебанівської сільської ради порушені права позивача як суміжного землекористувача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИв:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2022 року.

Головуючий

Судді