Справа № 308/8681/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, подання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Секерня Є.М. про визначення частки у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Секерня Є.М. звернувся до суду з зазначеним поданням, посилаючись на те, що на виконанні в Ужгородському міському відділі ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП№ 63178796 відносно боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №15142 вчиненого 06.10.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А.: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 168682,95 грн.

Станом на 05.07.2021 року заборгованість за вищезазначеним виконавчим документом (виконавчим написом нотаріуса Завалієв А.А.) становить 168 682,95грн.

Вказує, що за період проведення виконавчих дій встановлено, що кв. АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 (боржником), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. (свідоцтво про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради №81 від 28.05.1997р.)

На підставі наведеного просить визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_2 .

Заявник, представник стягувача та боржник в судове засідання на розгляд подання не з`явилися. Разом із тим про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. ст. 443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши подання, матеріали що до нього додані, суд прийшов до наступних висновків.

В провадженні Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження за ВП № 63178921 з примусового виконання виконавчого напису №1323 виданого 27.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 102 860,39 грн.

02.10.2020 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

Згідно ч.1ст.443ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

За ч.2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з статтею 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

До матеріалів подання долучено свідоцтво про право власності на житло від 23.10.1997 року, згідно якого квартира, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, суду не надано доказів на час звернення з зазначеним поданням, кому на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане позбавляє суд можливості встановити кому належить на праві власності вказана квартира на момент звернення до суду із даним поданням.

Разом з тим, статтею 443 ЦПК України встановлено можливість вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, і таке питання вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб; і неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

Отже, статтею 443 ЦПК України виділ частки майна для реалізації не передбачений.

При вирішенні питання про виділ частки майна суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки в майні, що не є по суті його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій тільки визначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) міститься висновок про те, що «поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шостастатті 48 Закону України «Про виконавче провадження»в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена». Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яке може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду що викладене в Постанові від 26 березня 2020 року у справа № 349/1878/14-ц

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні подання державного виконавця про визначення частки боржника у майні, яким він користується спільно з іншими співвласниками необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.443 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Секерня Є.М. про визначення частки у спільній сумісній власності , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак