Справа № 752/3405/22
Провадження №2-з/752/204/22
У Х В А Л А

іменем України

14.06.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про визнання права особистої приватної власності на автомобілі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову. Просить накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 27.06.2019 року та 13.11.2019 року на його картковий рахунок в АТ КБ "Приватбанк" було зараховано грошові кошти в розмірі 3 262 102,86 грн., які складалися з чотирьох безготівкових зарахувань від Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв в межах здійснення виконавчих проваджень № 54926254 та № 56529509 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь позивача на підставі виконавчих листів, виданих Подільським районним судом м. Києва. 15.11.2019 р. позивач зняв грошові кошти в розмірі 2 846 880,00 грн. і в цей же день у м. Києві за вказані грошові кошти придбав у іноземного громадянина ОСОБА_3 автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , білого кольору, який був офомлений на відповідача. Вартість даного автомобіля становила 1 409 400,00 грн. 19.11.2019 року на даному автомобілі було замінено державний номерний знак на НОМЕР_2 . 16.11.2019 р. у м. Харкові позивач придбав у ОСОБА_4 автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , який також був зареєстрований на відповідача. Його вартість становить 663 680,00 грн. Сторони не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного майна, тому, на думку позивача, невжиття судом заходів заабезпечення позову може призвести до того, що відповідач під час розгляду справи відчужить спірні автомобілі, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

З матеріалів справи убачається, що предметом майбутнього спору визначено оспорювання права власності на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , які на праві власності зареєстровані за відповідачем ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник виклав обґрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття заходів забезпечення позову. Вирішення питання підставності позовних вимог та їх законності здійснюється судом, в провадженні якого перебуває відповідний спір. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не установлює прав та обов`язків сторін, а лише на підставі викладених обставин і наявних доказів, переконавшись, що поза розумним сумнівом дійсно є підстави уважати про спір, застосовує заходи забезпечення позову.

Зазначені особливості при поданні заяви дотримані. Згідно із визначеними підставами безпосередніми об`єктами спору є вищевказані автомобілі, тому необхідно застосувати заходи задля забезпечення збереження існуючого правового становища та недопущення розширення кола осіб чи правовідносин, що значною мірою може вплинути на захист порушеного права у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову містить виклад детального обґрунтування та необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову повністю кореспондується викладеним підставам позову і відповідає тим діям, які власник може вчинити. Тобто, спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В частині доводів про зустрічне забезпечення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до положень статті 154 ЦПК України:

1. Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

2. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

3. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

4. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

5. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

6. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

7. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

8. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

9. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

10. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

11. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Із змісту заяви про забезпечення позову убачається, що заявник зазначив пропозицію щодо зустрічного забезпечення та вказав, що вид забезпечення позову не здатний призвести до збитків.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права особистої приватної власності накласти арешт на автомобілі:

- Toyota Land Cruiser 200, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ,

- Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Харків, ідентикаційний номер НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: