Справа № 2/714/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Костишин Н.Я.

секретар судового засідання Ротар М.В.

за участі: позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

В обґрунтування позову посилається на те, що в період з серпня 2019 року по серпень 2020 року вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем, проживали в будинку її матері в АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання з відповідачем вона завагітніла, а відповідач, дізнавшись про це, залишив її та з серпня 2020 року повернувся проживати до своїх батьків в АДРЕСА_2 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_5 , батьком якого є відповідач, але той не бажає визнавати себе батьком дитини.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, а також показання свідків, суд дійшов наступних висновків.

Судом досліджено, копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , де значиться мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_6 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №0 від 08.12.2021 року вбачається, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що вони є сусідами позивачки у справі ОСОБА_1 і їм відомо, що остання з серпня 2019 по серпень 2020 роки проживала разом з відповідачем у справі ОСОБА_3 як одна сім`я.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.128 Сімейного кодексу України (далі - СК України), підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

З молекулярно-генетичного аналізу ДНК, проведеного завідувачем відділення судово-медичної генетичної ідентифікації, судового експерта-імунолога Юрченко О.В. ЕКК Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (висновок експерта №103-4-2002 від 24.02.2022 року), вбачається, що біологічне батьківство відповідача ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 практично доведено. При цьому, вірогідність підтвердження біологічного батьківства складає величину не менше 99,99 %.

За таких обставин, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відповідача ОСОБА_3 : сумісне проживання відповідача разом із позивачкою без реєстрації шлюбу до народження дитини, судово-генетична експертиза.

Таким чином, позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесенні останньою судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 908 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн., загалом 8 908 грн.

Керуючись ст.128 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 76-81, 109, 141, 259, 263- 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 8 908 (вісім тисяч дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя