Справа № 619/5174/21
Провадження № 2/535/170/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.,
за участю:секретаря судового засіданняКотенко П.І.

Справа № 619/5174/21

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача.

21 жовтня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 617, 629, 1050, 1054 ЦК України просило стягнути суму боргу за кредитним договором № б/н від 23.01.2017 у розмірі 77 436,68 грн. В обґрунтування позову АТ КБ «Приватбанк» вказало, що 23.01.2017 між сторонами було укладено договір № б/н від 23.01.2017 згідно якому ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідача станом на 07.10.2021 є заборгованість - 77 436,68 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 50 972,77 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 25 513,98 грн, заборгованості за комісією - 949,93 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Латиш К.В. подала до суду відзив, в якому зазначила, що відповідач визнає позов частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредитом в розмірі 50 972,77 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 січня 2017 року у розмірі 77 436,68 грн та судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

10 січня 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Латиш К.В. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дергачівського районого суду Харківської області від 25 січня 2022 року скасовано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Латиш К.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач визнає позов частково, в частині заборгованості за тілом кредитом в розмірі 50 972,77 грн, тобто без урахування нарахованих відсотків та комісії, заначивши, що у анкеті-заяві позичальника від 23.01.2017 не зазначено процентну ставку, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вважає, що банк безпідставно посилається обґрунтовуючи свої вимоги на «Умови та Правила надання банківських послуг», що розміщені на сайті htths:/privatbank.ua/terms/ як на підставу для нарахування відсотків та комісії, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови були доведені до відома відповідача, що він їх розумів, підписуючи заяву-анкету від 23.01.2017, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких умов при відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг «Умов та Правил надання банківських послуг» не може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно позивачем не підтверджено вказаних обставин.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 13.05.2022 року справа № 619/5174/21 провадження № 2/535/170/22 передана головуючому судді Болибоку Є.А.

16 травня 2022 року постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі 2/535/170/22, призначено перше судове засідання на 09 год 00 хв 04 листопада 2021 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Гребенюка О.С., в якій він просить задовольнити позов у повному обсязі та справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Латиш К.В. у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься її заява, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги визнає частково в сумі 50 972,77 грн, що становить заборгованість за кредитом, в решті позову просить відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до договору № б/н від 23.01.2017 АТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

23 січня 2017 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 23 січня 2017 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Картка Platinum», «Картка МС WorldElite», «Картка Visa Infinite», «Картка МС World BlackEdition» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Також, 06 серпня 2018 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Крім того, зазначено, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Також в матеріалах справи міститься виписка з рахунку ОСОБА_1 за договором б/н за період 28.12.2017 - 07.10.2021 відповідно до якого, відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти.

Згідно розрахунку за кредитним договором № б/н від 23 січня 2017 року, станом на 07.10.2021 є заборгованість у розмірі - 77 436, 68 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом - 50 972, 77 грн; за процентами - 25 513, 98 грн, в тому числі за несплачені проценти на прострочену заборгованість - 25 513, 98 грн; за простроченою комісією - 949, 93 грн.

При цьому в розрахунку сума 25 513, 98 грн вказана як заборгованість за процентами та заборгованість за несплачені проценти на прострочену заборгованість, проте у розрахунку загальної суми заборгованості вказана сума враховується лише один раз (50972,77 + 25513,98 + 949,93 = 77436,68).

Отже, заборгованість за процентами та заборгованість за несплачені проценти на прострочену заборгованість одна і та ж сума, яка складає 25 513,98 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 10561 ЦК розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту по вказаній справі, керуючись положеннями ч. 7 ст. 85 ЦПК України про огляд доказів.

В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд наддасть можливість встановити ідентичність копії Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору, тобто станом на 23.01.2017.

Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Суд зазначає, що огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі.

Однак, огляд веб-сайту не може спростувати чи підтвердити ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, та їх прийняття, оскільки вони не містять підпису ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача - адвоката Латиш К.В., викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи паспортом споживчого кредиту, у якому відповідач власним підписом підтвердив, що ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач відмовився від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Відсутні також відомості, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався та визнавався недійсним судом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження №61-168 св 21), виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.01.2017 у розмірі 77 436,68 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 січня 2017 року у розмірі 77 436, 68 грн (сімдесят сім тисяч чотириста тридцять шість гривень 68 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 16 червня 2022 року.

Суддя Є.А.Болибок