Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2022 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є батьком позивача. За своє життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не складав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини у праві власності на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі ухвали Черкаського районного суду від 21.07.2010 року у справі № 2-257/2010 про визнання мирової угоди; 1/4 частини у праві власності на домоволодіння в АДРЕСА_2 , яка належала померлому у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ; та 1/2 частини у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105, котра належала померлому у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк позивач та ОСОБА_6 , яка є матір`ю спадкодавця, прийняли спадщину, як спадкоємці за законом першої черги. Спадкова справа зареєстрована приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. у спадковому реєстрі за № 62008061, у нотаріуса за № 16-2018. Отже, позивач успадкував 1/2 частину від складу спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . Іншу 1/2 частину успадкувала його мати ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 спадщину за заповітом прийняла донька ОСОБА_2 .

Постановою від 21.12.2021 року приватний нотаріус Старовойтов О.С. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на частину домоволодіння по АДРЕСА_2 та частину земельної ділянки із кадастровим номером :01:003:1105 у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на це майно.

Враховуючи неможливість реалізувати свої спадкові права, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник позивача адвокат Шарая Л.О. надала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 21.04.2022 року, однак у подальшому просила залишити без розгляду зазначену заяву.

У судове засідання сторони не з`явилися, проте на адресу суду від представника позивача адвоката Шарая Л.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , що були викладені в первісній редакції позову, та розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, проте від сільського голови Бас М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову у повному обсязі не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 06.02.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 04.12.2001 року, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини у праві власності на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі ухвали Черкаського районного суду від 21.07.2010 року у справі № 2-257/2010 про визнання мирової угоди; 1/4 частини у праві власності на домоволодіння в АДРЕСА_2 , яка належала померлому у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ; та 1/2 частини у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105, котра належала померлому у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

22.03.2007 ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 від 25.03.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. На час смерті ОСОБА_5 вона була власником Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.07.2010 року, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 17.01.2002 року.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України ОСОБА_3 , як особа визначена у заповіті, мав право на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 . На підставі положень ст. 1241, 1261 ЦК України обов`язкову частку у спадщині мав ОСОБА_7 , котрий за життя був особою з інвалідністю, він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У встановлений ст. 1270 ЦК України строк ОСОБА_3 та ОСОБА_7 прийняли спадщину, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 . Спадкова справа зареєстрована Черкаською районною державною нотаріальною конторою у спадковому реєстрі за № 45509583, у нотаріуса за № 940/08.

Отже, ОСОБА_7 як непрацездатний син спадкодавця ОСОБА_5 незалежно від змісту заповіту успадкував половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, що становить: Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1105 (1 : 2 = Ѕ) та ј частину домоволодіння АДРЕСА_2 (1/2 : 2 = ј). У свою чергу, ОСОБА_3 успадкував: Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1105 (1 Ѕ = Ѕ) та ј частину домоволодіння АДРЕСА_2 (1/2 ј = ј).

Таким чином, успадковане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 нерухоме майно увійшло до складу спадщини після його смерті. Позивач має право на Ѕ частину від складу спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . Отже, він успадкував 1/8 частину (1/4 : 2 = 1/8) у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 , та 1/4 частину (1/2 : 2 = ј) у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105.

Відповідно до відомостей, які надійшли на запит суду від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С., після смерті ОСОБА_3 , з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка є матір`ю спадкодавця, заведено спадкову справу № 62008061, у нотаріуса за № 16-2018 від 14.08.2018 року. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Заповіту померлий ОСОБА_3 за життя не залишив. Після смерті ОСОБА_6 спадщину за заповітом прийняла донька ОСОБА_2 .

20.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно: 1/4 частина у праві власності на домоволодіння в АДРЕСА_2 , та 1/2 частина у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105. Однак, постановою від 21.12.2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на це майно.

Своєчасне не оформлення спадкодавцем ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно унеможливлює видачу приватним нотаріусом Старовойтовим О.С. свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Відсутність такого свідоцтва обмежує право власності позивача на успадковане ним майно.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведені, обгрунтовані, тому підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1222, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/8 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 та ј частину земельної ділянки, площею 1,19 га, кадастровий номер: :01:003:1105, розташованої на території Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оформлені на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський