Ухвала

13 червня 2022 року

місто Київ

справа № 127/27542/19

провадження № 61-3981ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова, треті особи: ОСОБА_3 , Державна організація «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямків підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України», ОСОБА_4 , про скасування наказу та зобов`язання повернути грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у жовтні 2019 року звернулися до суду з позовом до Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова, треті особи: ОСОБА_3 , Державна організація «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямків підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України», ОСОБА_4 , у якому просили скасувати наказ від 27 червня 2019 року № 345 про їх відрахування з Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова як таких, які отримали результат «не склав» на ліцензійному іспиті «Крок-2. Стоматологія», та зобов`язати Вінницький національний медичний університет імені М. І. Пирогова повернути їм кошти, сплачені ними відповідно до договорів від 05 вересня 2018 року № 450 с та № 451 с.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 11 січня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області відмовив у задоволенні позову.

Постановою від 06 квітня 2022 року Вінницький апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 квітня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просять скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою від 12 травня 2022 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявникам строк для її виконання.

Від заявників 01 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, надана виправлена редакція касаційної скарги.

Визначення заявниками підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить виклад підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

На переконання заявників, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень вони визначили те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17, від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 607/10548/14-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 201/11032/16-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 199/8787/15-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 524/9350/16-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 459/2618/17, якими визначено порядок застосування правил статей 367, 368, 381, 382 ЦПК України;

- (2) не сформульовано правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень пункту 18 частини першої статті 1, статті 22, частини другої статті 42, частини першої статті 53 Закону України «Про освіту»; частини третьої статті 32, пункту 5 частини першої статті 46, статей 34, 58, 63 Закону України «Про вищу освіту»; пунктів 1, 3, 15, 16 Положення про систему ліцензійних інтегрованих іспитів фахівців з вищою освітою напрямів «Медицина» і «Фармація», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 серпня 1998 року № 251; пункту 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15 січня 1999 року № 7 «Про заходи щодо виконання наказу Міністерства охорони здоров`я від 14 серпня 1998 року № 251 «Про затвердження Положення про систему ліцензійних інтегрованих іспитів фахівців з вищою освітою напрямів «Медицина» і «Фармація»; пунктів 3, 4.3, 5 Положення про організацію та порядок проведення державної атестації студентів, які навчаються у вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації за напрямком підготовки «Медицина», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 лютого 2005 року № 244/10524; пунктів 1.5, 1.6, 3.2.2., 6.2, 7.3, 7.4, 7.8, 7.10, 7.16, 7.19, 7.20, 9.1, 10 Порядку проведення ліцензійних інтегрованих іспитів від 12 квітня 2017 року; пункту 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/3.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пунктах 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У касаційній скарзі заявники просять зупинити виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2022 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявники не навели обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішень судів першої та апеляційної інстанцій, не підтверджено ризики ймовірності настання негативних наслідків для заявників, не надано докази відкриття виконавчого провадження та початку примусового виконання оскаржуваного рішення, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/27542/19 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова, треті особи: ОСОБА_3 , Державна організація «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямків підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України», ОСОБА_4 , про скасування наказу та зобов`язання повернути грошові кошти.

Відмовити у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2022 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак