КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2229/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Київ

Справа № 753/19221/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року, постановлену у складі судді Трусової Т.О.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-2705/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У листопаді 2020 року заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у цивільній справі № 2-2705/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z, в якій просив:

- замінити вибулого стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі № 2-2705/11.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року заяву задоволено.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року у цивільній справі № 2-2705/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором замінено первісного стягувача - ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 20 травня 2013 року не містить будь-якої інформації, що право вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» перейшло до ПАТ «Дельта Банк» саме за кредитним договором № 49ю28/134/С-Н-06 від 28.03.2006р. та Договором поруки № 49.32/1 б-ПІ/06-Z від 10.08.2006 року. Доказом переходу прав вимоги є акт приймання - передачі прав вимоги, який в матеріалах справи відсутній. Крім того, про те, що ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги і було укладено договір від 20.05.2013 року ОСОБА_3 не повідомлявся та жодного документу не отримував.

Звертає увагу суду, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 04.11.2011 року № 2-2705/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва по даній справі, було відкрито 05 грудня 2011 року. Станом на 2013 рік заміна сторони у виконавчому провадженні не провадилась, зокрема стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк». Зазначає, що він також не отримував жодного документу щодо відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта банк» на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Наголошує, що заявником не надано доказів на підтвердження виконання умов Договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк», яке виступає правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а також доказів переходу право вимоги саме за кредитним договором № 49ю28/134/С-Н-06 від 28.03.2006 р. та договором поруки № 49.32/1 б-ПІ/06-Z від 10.08.2006 року. Таким чином, не відомо, на підставі чого суд першої інстанції встановив наявність правонаступництва ПАТ «Дельта Банк» від ПАТ «Кредитпромбанк» за договором № 49ю28/134/С-Н-06 від 28.03.2006 р. та договором поруки № 49.32/1 б-ПІ/06-Z від 10.08.2006 року, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, перехід права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до заявника - ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 49ю28/134/С-Н-06 від 28.03.2006 р. та договором поруки № 49.32/1 б-ПІ/06-Z від 10.08.2006 року - є незаконним, оскільки при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

У відзиві на апеляційну скаргу генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В., вважаючи оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви - відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що 15 червня 2011 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 2-2705/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z.

Дане рішення ніким не оскаржувалось і набрало законної сили.

20 травня 2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z.

30 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» (Банком) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги № 2298/К, відповідно до якого Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (Боржники), в тому числі за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до ч. 1. ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником. У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності відкритого виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу ( ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з цією заявою, ТОВ «Вердикт Капітал» просив: замінити вибулого стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2705/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z, в подальшому 30 липня 2020 р. ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором кредиту, на підставі якого винесене судове рішення. ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги по відношенню до боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

На підтвердження вимог заяви про заміну сторони у справі, ТОВ «Вердикт Капітал» додано, зокрема, роздруківку рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, без зазначення прізвищ відповідачів, копію договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року за кредитним договором від 28 березня 2006 року № 49.32/15/06-Z, копію договору про відступлення прав вимоги № 2298/К від 30.07.2020 року, копію витягу з додатку № 1 до договору № 2298/К від 30.07.2020 року.

Відповідно до довідки Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2020 року, складеної архіваріусом Дарницького районного суду м. Києва Ткачук О.В., справа № 2-2705/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знищена за закінченням строку зберігання на підставі наказу ДСА України про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання документів та наказу.

Однак, звертаючись до суду з заявою про заміну сторони стягувача у справі, ТОВ «Вердикт Капітал» не додав до заяви належним чином звіреної копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року у справі № 2-2705/11, не зазначив у заяві , де знаходиться виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення, чи є відкритим виконавче провадження з його виконання, на що суд першої інстанції уваги не звернув та не з`ясував зазначених обставин.

Суд першої інстанції, зазначивши в ухвалі про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал», не звернув уваги на вимоги, викладені в заяві про заміну сторони, відповідно до якої ТОВ «Вердикт Капітал» просив замінити стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Разом з тим, замінивши стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції не врахував, що відповідно до рішення суду первісним стягувачем є ПАТ «Кредитпромбанк», тоді як в матеріалах справи відсутні дані про те, що у вказаному виконавчому провадженні вже відбулась заміна первісного стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Отже, вирішуючи питання про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув, не з`ясував, чи знаходиться виконавчий лист з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року на примусовому виконанні, чи відкрито виконавче провадження, та вказуючи, що стягувачем є ПАТ «Дельта Банк», не переконався, чи була проведена заміна первісного стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.