Справа №:755/4376/22
Провадження №: 2-о/755/174/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"17" червня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Печерський районний у місті Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що з копії паспорта, долученої до матеріалів заяви, не можливо встановити зареєстроване місце проживання заявника в межах Дніпровського району міста Києва, що позбавляє суд можливості перевірити правильність визначення підсудності даного позову саме Дніпровському районному суду міста Києва, а також не долучено до матеріалів заяви квитанції про сплату судового збору.

Заявнику встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання суду документа про сплату судового збору та відомостей, що підтверджують місце реєстрації позивача в межах Дніпровського району міста Києва та дають підстави для звернення до Дніпровського районного суду міста Києва з відповідною заявою. У разі відсутності таких відомостей заявнику рекомендовано звернутися з відповідним клопотанням до Верховного Суду, в порядку частини другої статті 316 ЦПК України.

Ухвалу про залишення заяви без руху від 07 червня 2022 року доставлено на електронну адресу заявника 13 червня 2022 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи.

16 червня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бондар О.Г., подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучила клопотання щодо визначення підсудності, де адресатом зазначено - Верховний Суд.

Зі статті 316 ЦПК України вбачається, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

До матеріалів справи заявник ОСОБА_1 долучає посвідку на постійне проживання у Федеративній Республіці Німеччина. Проте, підсудність заяви про встановлення факту смерті, що подається особою, яка проживає за межами України, визначається за клопотання такої особи, поданим до Верховного Суду.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 не усунула вказані в ухвалі від 07 червня 2022 року недоліки, оскільки не підтвердила належними доказами підстав визначення підсудності даної заяви Дніпровському районному суду міста Києва. Долучене до матеріалів заяви клопотання свідчить лише про намір заявника звернутися до Верховного Суду для визначення підсудності заяви, проте не є правовою підставою для розгляду заяви про встановлення юридичного факту Дніпровським районним судом міста Києва.

Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заявник не усунув вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення заяви заявнику, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Печерський районний у місті Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - вважати такою, що не подана та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова