Провадження №6/756/33/22
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слуцького О.П.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головне Київське міське управління у справах захисту прав споживачів,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2010 у справі №6-162/11. Заява обґрунтована тим, що 01.04.2010 заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-781/10 ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 20 500,00 грн. 17.05.2010 Оболонським РВ ДВС м. Києва ГТ УЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №19610599 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва у справі №2-781/10 про стягнення боргу в розмірі 20 500,00 грн. Протягом 2011-2012 років боржником ОСОБА_3 у добровільному порядку виконувалось рішення суду, за результатами чого існуюча заборгованість сплачена стягувачу ОСОБА_2 в повному обсязі. 27.06.2012 Оболонським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві виконавчий документ (виконавчий лист №2-781/10, виданий 12.05.2010 Оболонським районним судом м. Києва) повернуто стягувачу, виконавче провадження №19610599 завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (не виявлено майно, на яке можливо було б звернути стягнення). 12.10.2021 ОСОБА_3 з`ясував, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2010 у справі №6-162/11 його було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

Заявник наголошує на тому, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №19610599 Оболонського РВ ДВС ГТ УЮ у м. Києві відкрито на підставі виконавчого листа №2-781/10 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_2 боргу в розмірі 20 500,00 грн завершене. Тобто, на даний час відносно ОСОБА_3 не проводяться жодні стягнення на користь ОСОБА_2 . Рішення Оболонського районного суду м. Києва №2-781/10 про стягнення боргу в розмірі 20 500,00 грн та постанова Оболонського РВ ДВС №19610599 від 17.05.2012 виконані ОСОБА_3 у повному обсязі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 441 ЦПК України просить суд постановити ухвалу, якою скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, без вилучення паспортного документу, громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що було застосоване ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2010 у справі №6-162/11.

Представник боржника (заявника) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 , просив задовольнити, оскільки боржником заборгованість погашена у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, підтримав позицію ДВС. Вказав, що борг за виконавчим листом у розмірі 20 500,00 грн отримав, однак, вказану суму отримав не однією сумою, а упродовж тривалого часу по 1 000,00 грн, що свідчить про негативну моральну поведінку боржника та не може бути підставою для скасування обмеження у виїзді за межі України.

Оболонський ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) направили до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності їхнього представника та просили відмовити у задоволенні заяви. В обгрунтування заяви вказали, що 27.06.2012 державним виконавцем керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2010 у справі №2-781/10 ухвалено стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 15 500,00 грн, 5 000 грн суму моральної шкоди, а всього стягнути 20 500,00 грн (а.с. 33-34).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2010 у справі №6-162/11 постановлено тимчасово обмежити право виїзду за межі України до виконання рішення суду, без вилучення паспортного документу, громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

Відповідно до листа Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.01.2022 перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження №24941229, до складу якого входило зокрема, ВП №19610599 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 12.05.2010 у справі №2-781 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 20500 грн з 17.05.2010 по 27.06.2012. 27.06.2012 виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 59-60). Зазначене також підтверджується інформацію з АСВП.

Окрім того, представник відділу в листі вказав, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. У зв`язку з чим у відділу не має можливості надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження.

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон посилаючись на те, що на даний час виконавче провадження завершено, а заборгованість перед стягувачем погашена.

Судом установлено, що протягом 2011-2012 років боржник ОСОБА_3 перерахував на користь стягувача ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 20 500,00 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с. 7-12). Цю обставину також підтвердив стягувач ОСОБА_2 .

Окрім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2013 у справі №2605/19806/12 установлено, що з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань по виготовленню кухні «Луара» стягнуто рішенням Оболонського районного суду м.Києва 15500,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. Зазначене рішення було звернено до примусового виконання на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 12.05.2012 року. Примусове виконання проводилось ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві та остаточно було виконано в серпні 2012 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нею відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №331/8536/17.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 76 - 81, 89, 259 - 261, 353 - 355, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Д), Головне Київське міське управління у справах захисту прав споживачів (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 29-А) - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , що було застосоване ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2010 у справі №6-162/11.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601).

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали - 03.06.2022.

Суддя І.М. Банасько