Справа № 350/512/22
Номер провадження 2/350/293/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2022 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
з участю секретаря судового засідання Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності, в якій просив постановити рішення, яким визнати за ним визнати за право власності на допоміжну господарську будівлю - навіс, розташовану (по. АДРЕСА_1 /350/293/2022кої селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 жовтня 2010 року він купив у підприємця ОСОБА_2 допоміжну господарську будівлю - навіс (основа стін бетонні блоки), розташований по АДРЕСА_2 . В цей же день 21 жовтня 2010 року він оплатив в касу підприємця ОСОБА_2 в сел.Брошнів-Осада обумовлені грошові кошти в сумі 11 800 грн. на підставі витратної накладної №21/10/10. Даний факт набуття мною у власність вказаного нерухомого майна підтверджується виданою мені накладною №21/10/10 від 21 жовтня 2010 року з відміткою про оплату та скріпленою особистим підписом і печаткою підприємця ОСОБА_2 .
Придбавши у власність вказаний навіс, він почав ним користуватись для зберігання пиломатеріалів і столярних виробів, які він виготовляє. У зв`язку з необхідністю впорядкування земельної ділянки на якій знаходиться належне йому майно, шляхом отримання її в оренду з правом подальшого викупу та сплати податків і інших необхідних платежів, він звертався до Сваричівської сільської ради, правонаступником якої на даний час є Рожнятівська селищна рада щодо надання йому земельної ділянки в оренду.
Проте йому було роз`яснено, що процедура передачі в оренду земельної ділянки на якій знаходиться належне йому нерухоме майно буде вирішуватися при наявності у нього документа права власності на дане майно, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В даному випадку це орган місцевого самоврядування - Рожнятівська селищна рада, яка і визначена відповідачем в справі.
Таким чином за захистом свого права він змушений звертатись до суду, адже він не може в повній мірі користуватись та розпоряджатись власністю, як це передбачено ст.41 Конституції України та здійснювати своє право, передбачене ст. 19 Закону України "Про власність».
У судове засідання позивач не прибув. Направив суду заяву, в якій просив дану справу розглядати у його відсутності, позов підтримав повністю (а.с. 15).
Представник відповідача у судове засідання також не прибув. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.16).
Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).
Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням заочного рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам ст.247 ч.2 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Із приписів ст.317 ЦК України вбачається, що зміст права власності виявляється у праві володіння, користування та розпоряджання своїм майном:
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно накладної №21/10/10 від 21.10.2010, виданої на підставі касового ордера, яка скріплена особистим підписом і печаткою підприємця ОСОБА_2 ,позивач придбав у останнього допоміжну господарську будівлю - навіс (стіни бетонні блоки), розташований по АДРЕСА_2 .
Позивач підтвердив, що у цей же день 21 жовтня 2010 року він оплатив в касу підприємця ОСОБА_2 в сел.Брошнів-Осада обумовлені грошові кошти в сумі 11 800 грн. на підставі витратної накладної №21/10/10. Після цього, придбавши у власність вказаний навіс, він почав ним користуватись для зберігання пиломатеріалів і столярних виробів, які він виготовляє.
Позивач виготовив відповідну технічну документацію на придбане ним нежитлове приміщення - навіс, що розташований у АДРЕСА_3 , зокрема технічний паспорт на допоміжну (господарську) будівлю, яка не належить до садибного, дачного та садового будинку (а.с.6-7).
Враховуючи, що право власності є непорушним, а також те, що позивач не може в силу відповідних обставин, які не залежать від його волі виготовити документацію про право власності на придбане ним нерухоме майно, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач у позасудовому порядку свої права захистити не може, так як в силу відповідних обставин, які не залежать від його волі він не може виготовити документацію про право власності на придбане ним нерухоме майно, то право власності на нерухоме майно за позивачем необхідно визнати у судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1-4, 206, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителем сел.Рожнятів, Калуського району Івано-Франківської області право власності на допоміжну господарську будівлю - навіс, розташований у АДРЕСА_3 Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя А.М. Бейко