Провадження №2/523/1264/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув клопотання представника відповідача-адвоката Кокарєва А. П. про поновлення строку для надання відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позов, що подане в рамках розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси з вересня 2021 року перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання та надано відповідачу 15 днів на надання відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали про відкриття провадження по справі. (а.с. 20,21).

07 червня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Кокарєв А. П. заявив письмове клопотання про поновлення строку для надання відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позов. Зазначене клопотання адвокат Кокарєв А. П. обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_1 не має достатньої кваліфікації та знань у відповідній галузі права, не обізнана з вимогами процесуального Закону та їх практичним застосуванням та не змогла реалізувати право на надання відзиву у строки, встановлені ухвалою суду від 21.09.21 року, тому нею був порушений строк для надання відзиву на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяву адвоката Кокарєва А. П. про поновлення строку для надання відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позов, суд залишає її без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, на адресу суду 07 вересня 2021 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. (а.с. 1).

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання та надано відповідачу 15 днів на надання відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали про відкриття провадження по справі. (а.с. 20,21).

14 січня 2022 року ОСОБА_1 надала на адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 31).

20 січня 2022 року ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами цивільної справи №523/16398/21, однак відмовилась розписатись про це, що зафіксовано актом Суворовського районного суд ум. Одеси від 20.01.22р. (а.с. 32).

Таким чином відлік часу на надання відзиву на позовну заяву розпочато з 20.01.22р.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 було пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву та не зазначено дійсно поважних причин пропуску строку.

Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначеного відзиву на позовну заяву у вказаний строк з причин, що не залежали від відповідача ОСОБА_1 адвокат Кокарєв А. П. не надав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Керуючись ст. ст. 83, 120, 126, 187 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача-адвоката Кокарєва А. П. про поновлення строку для надання відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позов, що подане в рамках розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя