Справа № 521/2213/22
Провадження № 2/521/2439/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 83 015,54 грн., як безпідставно отриманих грошових коштів; понесені судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта № 44087а0оа від 15.06.2020 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 . 27.02.2021 року в Одеській області на об`їзній дорозі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Daewoo Lanos» держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27 квітня 2021 року по справі № 496/1108/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 27 лютого 2021 року відповідач звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Позивач на підставі страхового акту № ARX2746231 від 24.03.2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, 25.03.2021 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь відповідача в розмірі 130000 грн. 28 квітня 2021 року позивач на підставі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, звернувся до страховика винної особи - ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою (в порядку суброгації) про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП- ОСОБА_2 була застрахована у вищевказаного страховика на підставі полісу ОСЦПВ №ЕР/201863580. Однак, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» повідомила, що 14 травня 2021 року відповідачем було підписано Договір про врегулювання страхового випадку №071/21, яким встановлено та погоджено повну та вичерпну суму матеріального збитку завданих автомобілю «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП від 27.02.2021 року, в розмірі 83015,54 грн. Позивач, посилаючись на пункти 20.3.12., 20.2.9. Договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта №44087а0оа від 15.06.2020 року, вважає, що оскільки відповідач отримав подвійне страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта №44087а0оа від 15.06.2020 року та полісом цивільно-правової відповідальності транспортного засобу, що виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» №ЕР/201863580, Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «АРКС» має право звернутися до свого страхувальника з вимогою про повернення суми виплаченого страхового відшкодування, в тому числі безпідставно набутого майна. Вважають, що відповідач отримав подвійне страхове відшкодування, що позбавило позивача права на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку суброгації від страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнала, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, у якому зазначено, що відповідачем було здійснено звернення з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку Полісу ОСЦПВ ЕР-201863580 до отримання страхового відшкодування у розмірі 130000 грн. від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», що відповідно до системи прямого врегулювання збитків дає право звернення до обох страхових компаній та отримання страхового відшкодування.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 27.02.2021 року в Одеській області на об`їзній дорозі сталась дорожньо-транспортна пригода. Вказана ДТП відбулась в результаті зіткнення двох транспортних засобів, а саме: за участю застрахованого автомобіля «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Daewoo Lanos» держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27 квітня 2021 року по справі №496/1108/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з приводу вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказана постанова суду набрала законної сили 07.05.2021р. (а.с. 13)

Як вбачається з вказаної постанови суду причиною настання ДТП є порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 10.1 ПДР України.

В результаті ДТП у автомобіля марки «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , були виявлені механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На момент ДТП, автомобіль марки «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , був застрахований за Договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта №44087а0оа від 15.06.2020 року. Строк дії вказаного договору з 16.06.2020 року по 15.06.2021 року.

Автомобіль марки «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.04.2019 року.

02 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» із письмовою заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

02 березня 2021 року Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на підставі заяви АТ СК «АРКС» проведено зовнішній огляд автомобіля «марки «Tayota Land Cruiser 200», держаний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується актом огляду транспортного засобу із зазначенням виявлених на ньому пошкоджень.

Висновком № 5670 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 31.05.2021 року встановлено: вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д/н НОМЕР_1 , 2011 р.в., пошкодженого внаслідок ДТП станом на 27 лютого 2021 року складає: 367716,49 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д/н НОМЕР_1 , 2011р.в., пошкодженого внаслідок ДТП станом на 27 лютого 2021 року складає: 163245,24 грн.

25 березня 2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» на підставі заяви потерпілого ОСОБА_1 від 02.03.2021 року, заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 19.03.2021 року, страхового акту № ARX2746231 від 24.03.2021 року та розрахунку страхового відшкодування здійснила виплату відповідачу страхового відшкодування у розмірі 130000,00 гривень без ПДВ, що підтверджується копіями: платіжного доручення № 764357 від 25 березня 2021 року; страхового акту № ARX2746231 від 24.03.2021 року; розрахунку страхового відшкодування.

28.04.2021 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», посилаючись на норми ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», звернулася із заявою про страхове відшкодування в розмірі 130000 грн. до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», як страховика по цивільній відповідальності винної особи в настанні ДТП - ОСОБА_2 .

ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 16 липня 2021 року у відповідь на вищевказану заяву листом за № 152/13 повідомила Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки ними виконано зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_1 в розмірі 83015,54 грн., що підтверджується копіями: квитанції від 26.052021 року; квитанції від 31.05.2021 року.

28 жовтня 2021 року позивачем була надіслана відповідачу претензія від 25.10.2021 року щодо добровільного повернення виплаченого йому страхового відшкодування у розмірі 83015,54 грн., у зв`язку з тим, що ним було отримано подвійне страхове відшкодування, за Договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта №44087а0оа від 15.06.2020 року та полісом цивільно-правової відповідальності транспортного засобу, що виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» №ЕР/201863580, в порушення ним умов Договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта №44087а0оа від 15.06.2020 року, а саме пунктів 20.3.12, 20.2.9 договору.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків ч. 2 ст. 11 ЦК України визначає договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини у сфері страхування регулюються главою 67 Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Положеннями ст.979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Судом встановлено, що виплата відповідачу страхового відшкодування здійснена позивачем Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» правомірно на підставі та у відповідності з умовами укладеного між сторонами договору та відповідно до ст.979 ЦК України.

В силу вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У п.35 Постанови Великої Палати ВСУ №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року зазначено, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Судом не встановлено порушень обов`язків з боку відповідача ОСОБА_1 , як страхувальника, покладених на нього Законом. А факт того, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» не скористалося своїм правом на звернення до суду з позовом до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про виплату страхового відшкодування не може бути підставою для покладення обов`язку із повернення отриманого страхового відшкодування у розмірі 83015,54 грн. на ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги посилання позивача на правову підставу набуття або зберігання коштів у ОСОБА_1 згідно ст. 1212 ЦК України.

Так, згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Отже, за змістом даної норми під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.

Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Наявність договірних відносин між сторонами унеможливлює застосування ст.1212 ЦК України, як наполягає позивач.

Саме така правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду України, зокрема: від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14; від 03 червня 2015 року у справі № 6-100цс15; від 18 листопада 2015 року у справі N 6-582цс15, де Верховний Суд України вказав, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно (кошти) позивачу. Стаття 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17, в якій Велика Палата погодилася з висновками попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для стягнення на підставі ст.1212 ЦК України перерахованих позивачем грошових коштів за договором, оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а відтак кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст. 1212 ЦК України (п. п. 6.9-6.11).

Такий же правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року справі № 161/17945/18, де Велика Палата залишаючи без змін судові рішення зазначила, що норми ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань (п. п. 30-33).

На інші підстави для повернення безпідставно набутого відповідачем майна позивач не посилається.

Також слід зазначити, що товаром страхового ринку є страхова послуга, якою у визначений законом спосіб скористався відповідач. У відповідності з функціями, страхування в ринковій економіці відіграє нагромаджувальну (акумуляційну), попереджувальну і захисну роль. За рахунок збору страхових платежів (внесків) у страхових резервах нагромаджуються значні фінансові ресурси, призначені для майбутніх страхових виплат. Внаслідок часового розриву між надходженням і використанням цих коштів вони служать джерелом інвестиційних заходів, одночасно приносячи додаткові доходи страховим компаніям.

В даному ж випадку, покладання обов`язку щодо повернення безпідставно отриманих коштів у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Згідно з вимогами ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.(ст.79 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч.6 ст.81 ЦПК).

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись: ст.55 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 626, 629, 979, 980, 993, 1212,1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 16, 27, Закону України «Про страхування», керуючисьст.ст.12, 13,76,77, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до д ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 серпня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН