Ухвала

08 червня 2022року

м. Київ

справа № 357/5928/20

провадження № 61-12630св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Банк Форвард»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , підписану з використанням електронного підпису адвокатом Козачковим Віталієм Леонідовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2020 року АТ «Банк Форвард» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу представника позивача задоволено, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду підписану представником касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

Постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року касаційну скаргу задоволено. Постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року скасовано, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2021 року залишено в силі. Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді касаційної інстанції в розмірі 454 грн.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 через представника подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Зазначає, що в касаційній скарзі він повідомляв про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення ним буде подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області витребувано справу № 357/5928/20.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України (див. пункт 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 через представника звернувся до суду після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, та без клопотання про поновлення такого строку.

Ураховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 141, 126, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , підписану з використанням електронного підпису адвокатом Козачковим Віталієм Леонідовичем, про ухвалення додаткового рішення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук