Справа № 199/8472/21
Провадження № 2/202/230/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

представника Дніпровської міської ради Гущиної М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко Ольга Олегівна, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про право власності, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та зобов`язання знести самочинно побудовану споруду,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко Ольга Олегівна, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про право власності, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та зобов`язання знести самочинно побудовану споруду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка кадастровий номер :04:016:0130 на якій розташовано нерухоме майно, а саме торгівельний комплекс по АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності. Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 04.02.2002 № 144 було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 та вирішено дозволити ОСОБА_1 ввести в експлуатацію торгівельний комплекс загальною площею 81,0 кв.м., у тому числі торгівельний павільйон загальною площею 75,0 кв.м., торгівельний кіоск загальною площею 6,0 кв.м по АДРЕСА_1 , прийняти за актом державної технічної комісії затвердженим цим рішенням, та визнати за ним право приватної власності, а також зобов`язано приватного підприємця ОСОБА_1 протягом десяти днів з моменту введення в експлуатацію об`єкта замовити у Дніпропетровському міському управлінні земельних ресурсів оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по фактичному розміщенню. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 14.08.2018 на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 приватним нотаріусом було прийнято рішення та внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, а саме: торгівельний комплекс, загальною площею: 90,7 кв.м., основна площа - 78,4 кв.м, торгівельний комплекс А-1, прибудова А1? І- мостіння, ІІ - мостіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 27558756, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Звертають увагу суду, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. до даного реєстру внесено запис № 27558756 про право власності ОСОБА_1 на зазначений об`єкт нерухомого майна на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, який було складено інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 .

Представник позивача наголошував, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко Ольга Олегівна порушила законну процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки вона зареєструвала право власності за ОСОБА_1 на некапітальну споруду, а саме прибудову літерою А?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м. відповідно до акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 . Відповідач попередньо не звернувся до органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення робіт, а тому прибудова літерою А?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м. вважається самочинно побудованою.

Просили суд припинити право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме прибудову літерою А?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про право власності за ОСОБА_1 №27558756 від 14.08.2018, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, без номеру, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101; зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно побудовану споруду, а саме прибудову літерою А?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник Дніпровської міської ради в судовому засідання зазначала, що 16.12.2021 ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг звернувся до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та подав Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (CCI), об`єкт будівництва: «Реконструкція торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, вважала, що у відповідача є всі законні підставі для переобладнання, перепланування, перебудови чи добудови належного йому на праві власності нерухомого майна.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.

Представник департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко Ольга Олегівна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :04:016:0130 на якій розташовано нерухоме майно, а саме торгівельний комплекс по АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 04.02.2002 № 144 було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 та вирішено дозволити ОСОБА_1 ввести в експлуатацію торгівельний комплекс загальною площею 81,0 кв.м., у тому числі торгівельний павільйон загальною площею 75,0 кв.м., торгівельний кіоск загальною площею 6,0 кв.м по АДРЕСА_1 , прийняти за актом державної технічної комісії затвердженим цим рішенням, та визнати за ним право приватної власності, а також зобов`язано приватного підприємця ОСОБА_1 протягом десяти днів з моменту введення в експлуатацію об`єкта замовити у Дніпропетровському міському управлінні земельних ресурсів оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по фактичному розміщенню.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 14.08.2018 на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 приватним нотаріусом було прийнято рішення та внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, а саме: торгівельний комплекс, загальною площею: 90,7 кв.м., основна площа - 78,4 кв.м, торгівельний комплекс А-1, прибудова А1? І- мостіння, ІІ - мостіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 27558756, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. до даного реєстру внесено запис № 27558756 про право власності ОСОБА_1 на зазначений об`єкт нерухомого майна на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, який було складено інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 .

Відповідно до акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, без номеру, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 загальна площа об`єкта нерухомого майна складає 90,7 кв.м., що суперечить рішенню виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 04.02.2002 № 144.

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 373 ЦК України, частин першої - другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 ЦК України, частини другої статті 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону реконструкція об`єктів будівництва без зміни геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані може здійснюватись за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи зазначене, прибудова літерою A?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є самочинно.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а тому вимоги Дніпровської міської ради в частині припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме прибудову літерою A?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про право власності за ОСОБА_1 № 27558756 від 14.08.2018 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог стосовно знесення самочинно побудованої споруди.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих приписах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, а також неодноразово була підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 127/27333/16-ц (провадження № 61-663св18), від 24 липня 2019 року у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 61-30914св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 685/1537/17-ц (провадження № 61-13076св19), від 10 червня 2020 року у справі № 127/11492/16-ц (провадження № 61-40353св18).

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Отже, позивач зобов`язаний був довести факт самочинності будівництва, порушення його прав як власника земельної ділянки та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб як знесення.

Рішення Дніпропетровської міської ради від 28.07.2021 № 220/9 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0135 га кадастровий номер :04:016:0130 по АДРЕСА_1 та передано її в оренду гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , строком на десять років по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, торгівельного комплексу.

16.12.2021 ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг звернувся до Управління Державного архітектурно- будівельного контролю Дніпровської міської ради та подав Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (CC1).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач добровільно звернувся до відповідного органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення робіт з реконструкції, а знесення об`єкту самочинного будівництва є крайньою мірою, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко Ольга Олегівна, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування запису про право власності, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та зобов`язання знести самочинно побудовану споруду задовольнити частково.

Припинити право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме прибудову літерою A?-1, яка має полегшену некапітальну конструкцію загальною площею 9,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про право власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), № 27558756 від 14.08.2018, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. на підставі акту проведення поточної інвентаризації від 02.05.2018, без номеру, який було видано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда