БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/173/22
Провадження № 2-н/497/68/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу через порушення підсудності

01.02.22 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись у приміщенні суду в м.Болград з заявою та доданими до неї доказами Комунального підприємства Ізмаїльської міської ради "Житсервіс" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з оплати послуги з вивезення твердих побутових відходів з гр. ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2022р. до суду з вищезазначеною заявою звернувся представник заявника, якою просить стягнути з боржника - гр. ОСОБА_1 , місце проживання якої зареєстроване у Болградському районі, - заборгованість за оплату послуги вивезення твердих побутових відходів від будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - в розмірі 1719,96грн. та судові витрати - в розмірі сплаченого заявником судового збору - 227грн., проте заява не підсудна Болградському районному суду Одеської області, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, з доводів заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів, суд з`ясував, що заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, що утворилася за оплату послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою, що розташована на території юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства та судової практики підсудність справ про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за місцем розташування житла - є виключною, оскільки, за правилами ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, а, відповідно до ст.162 ЦПК України, - заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. В разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло з договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, - правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

До вищевказаної заяви про видачу судового наказу додано договір №818360 від 01.10.2019р. між КП Ізмаїльської міської ради "Жилсервіс" та ОСОБА_1 щодо вивезення твердих побутових відходів за адресою: АДРЕСА_1 . З пояснень, викладених у заяві вбачається, що ця адреса знаходиться в м.Ізмаїл Одеської області.

Тому, у даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, оскільки предметом заяви є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням нерухомого майна, і відповідно до положень ст.ст.30,162 ЦПК України заява має розглядатися судом за місцем розташування нерухомого майна.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Однак, відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, оскільки заява подана з порушенням правил підсудості - не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Болградського районного суду Одеської області, - суд зобов`язаний відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Комунального підприємства Ізмаїльської міської ради "Житсервіс" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги з гр. ОСОБА_1 .

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, проте, відповідно до ст.261 ЦПК України, оскільки постановлена судом у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи, - набирає законної сили в момент підписання суддею.

Суддя А.В.Кравцова