Справа № 736/154/22
Номер провадження 2/736/140/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Хроленко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини кредиту отриманого за час шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення частини кредиту отриманого за час шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 та за її згоди він уклав з Корюківською районною кредитною спілкою «Корюківська» договір про споживчий кредит (кредитна лінія) №189/18 від 02 серпня 2018 року, відповідно до умов якого кредитна спілка надала йому споживчий кредит в сумі 120000 гри. строком на 36 місяців під 54% річних на споживчі потреби, а саме, для придбання, будівництва, ремонту та реконструкцію рухомого майна. Відповідачка ОСОБА_3 була обізнана про умови взяття кредиту, який мав витратитись і потім витратився за призначенням в інтересах їхньої сім`ї, обізнаність відповідачки про взятий ним кредит та з його умовами підтверджується договором поруки №189/18 укладеним між Корюківською районною кредитною спілкою «Корюківська» та відповідачкою ОСОБА_2 , згідно якого відповідачка поручалась перед кредитною спілкою за належне виконання ним обов`язків (зобов`язань), що виникають із кредитного договору №189/18 від 02 серпня 2018 року укладеного між позивачем та позичальником. За час спільного проживання з відповідачкою, станом на 31 грудня 2019 року, позивачем було сплачено кредиту у сумі 47681,71 грн. та відсотки у сумі 71023,29 грн., а разом було сплачено 118705,00 грн., станом на 08 жовтня 2020 року позивачем повністю сплачено тіло кредиту у сумі 120000 грн. та відсотки у сумі 93762,20 грн., також було сплачено 213762,20 грн., на даний час заборгованість по кредитному договору №189/18 від 02.08.2018 року відсутня, що підтверджується довідкою №1/22 від 17.01.2022 року Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська». Таким чином, після припинення між позивачем та відповідачкою сімейно-шлюбних відносин і ведення спільного господарства, та з часу їхнього з відповідачкою окремого проживання (листопад місяць 2019 року) за кредитним договором №189/18 від 02 серпня 2018 року позивачем особисто було сплачено 95057,20 грн. (213762,20 грн. - 118705,00 грн.). Відповідачка ОСОБА_3 не приймала ніякої участі у виплаті даного кредиту.

Тому позивач просить стягнути з відповідачки на його користь половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язаннями по кредитному договору №189/18 від 02.08.2018 року в сумі 47528,60 грн. та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по даній справі згідно квитанцій.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю визнала.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корюківка Чернігівської області, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 виданим 31 жовтня 1997 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області.

З відповідачкою ОСОБА_3 вони перебували в шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2018 року у Корюківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 виданим 10 липня 2018 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Від спільного подружнього життя з відповідачкою ОСОБА_3 дітей не має. Їхнє сімейне життя з відповідачкою не склалось, вони почали часто сваритись, з листопада місяця 2019 року вони з відповідачкою почали проживати окремо один від одного, позивач хотів розірвати їхній шлюб, але відповідачка не бажала розірвати його за взаємною згодою у відділі РАЦС, тому 27 грудня 2019 року він подав до Корюківського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, у якій зазначав, що на даний час вони з відповідачкою проживають за різними адресами, сімейних стосунків не підтримують.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Таким чином позивач з відповідачкою ОСОБА_3 з листопада місяця 2019 року разом не проживали, з цього часу вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства.

В період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 та за її згоди позивач уклав з Корюківською районною кредитною спілкою «Корюківська» договір про споживчий кредит (кредитна лінія) №189/18 від 02 серпня 2018 року, відповідно до умов якого кредитна спілка надала йому споживчий кредит в сумі 120000 гри. строком на 36 місяців під 54% річних на споживчі потреби, а саме, для придбання, будівництва, ремонту та реконструкцію рухомого майна.

Відповідачка ОСОБА_3 була обізнана про умови взяття ним кредиту, який мав витратитись і потім витратився за призначенням в інтересах їхньої сім`ї, обізнаність відповідачки про взятий ним кредит та з його умовами підтверджується договором поруки №189/18 укладеним між Корюківською районною кредитною спілкою «Корюківська» та відповідачкою ОСОБА_2 , згідно якого відповідачка поручалась перед кредитною спілкою за належне виконання ним обов`язків (зобов`язань), що виникають із кредитного договору №189/18 від 02 серпня 2018 року укладеного між ним та позичальником.

За час спільного проживання з відповідачкою, станом на 31 грудня 2019 року, позивачем було сплачено кредиту у сумі 47681,71 грн. та відсотки у сумі 71023,29 грн., а разом було сплачено 118705,00 грн., станом на 08 жовтня 2020 року ним повністю сплачено тіло кредиту у сумі 120000 грн. та відсотки у сумі 93762,20 грн., разом було сплачено 213762,20 грн., на даний час заборгованість по кредитному договору №189/18 від 02.08.2018 року відсутня, що підтверджується довідкою №1/22 від 17.01.2022 року Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська».

Таким чином, після припинення між позивачем та відповідачкою сімейно-шлюбних відносин і ведення спільного господарства, та з часу їхнього з відповідачкою окремого проживання (листопад місяць 2019 року) за кредитним договором №189/18 від 02 серпня 2018 року ним особисто було сплачено 95057,20 грн. (213762,20 грн. - 118705,00 грн.). Відповідачка ОСОБА_4 не приймала ніякої участі у виплаті даного кредиту.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України, майно, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст.190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст.65 Сімейного кодексу України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, згідно вищевказаних норм матеріального права позивач та відповідачка ОСОБА_4 мали рівні права та обов`язки за зобов`язаннями по взятому позивачем в період їхнього шлюбу кредиту, але обов`язок по виплаті кредиту виконував тільки позивач, хоча і відповідачка ОСОБА_4 мала приймати участь у виплаті рівної частини заборгованості по кредиту. За таких обставин відповідачка ОСОБА_4 має виплатити позивачу половину виплаченого ним кредиту з часу їхнього з відповідачкою окремого проживання, припинення сімейно-шлюбних відносин і ведення спільного господарства, що становить 47528,60 грн. (95057,20 грн. : 2).

З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору понесені позивачем в сумі 992 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу згідно квитанції на суму 4000 грн., а всього 4992 грн. 40 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.190 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65 СК України, ст.ст. 10, 19, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини кредиту отриманого за час шлюбу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язаннями по кредитному договору №189/18 від 02.08.2018 року в сумі 47528,60 (сорок сім тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн.) 40 коп. судових витрат по сплаті судового збору, згідно фіскального чеку № 101632174 від 26.012022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.С.Кутовий