УХВАЛА

"17" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Харкові цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Банк «Золоті Ворота», ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг про» про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, -

в с т а н о в и в :

20.11.2015 року до суду звернувся представник ТОВ «ФК «Факторинг Про» в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за договором №527 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (не відновлювальної) та договором про надання фінансових послуг факторингу №01/11.01.2015 від 22.01.2015 року у розмірі 11506355,78 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором №07-347 від 28.12.2007 року, посвідченим ПН ХМНО Погрібною Т.Б. 28.12.2007 року та зареєстр. в реєстрі за №5053, а саме на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху №4-1-:4-16, 3 поверху №5-1:5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6 кв.м. в літ. «А-3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 8391 000 грн., що належать ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності за іпотекодержателем ТОВ «Факторинг Про»; визнати за позивачем право власності на вказані нежитлові приміщення, та стягнути судові витрати.

06.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, в якій просить визнати недійсним п.3.2 та п.3.4 договору №527 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії від 27.12.2007 року, укладеного між ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та договорами застави (які були укладені між ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та ОСОБА_1 ), укладений 29.12.2014 року між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ПАТ «КБ «СТАНДАРТ»; та визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором №07-347, укладений 22.01.2015 року між ПАТ «КБ Стандарт» та ТОВ «ФК «Факторинг Про».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2016 року вказані цивільні справи були об`єднані в одне провадження зі спільним №640/19631/15-ц.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, та накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху №4-1-:4-16, 3-го поверху №5-1-:5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6 кв.м. літ. «А-3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06.08.2015 вказану ухвалу суду залишено без змін. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 06.03.2015 №638/3062/15-ц шляхом зняття з арешту з нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху №4-1-:4-16, 3-го поверху №5-1-:5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6 кв.м. літ. «А-3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.08.2017 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 скасовано, та у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Факторинг Про» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2018 закрито провадження у цивільній справі за первісним позовом

ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг про» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІАСИН» про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки. Відмовлено у прийнятті уточненої заяви ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про» про зміну предмету позову про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних - та повернуто дану заяву заявникові. Провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк «Золоті Ворота», ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг про» про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги - закрито в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором №07-347 від 22.01.2015 року. Постановою Харківського апеляційного суду від 15.04.2019 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2018 в частині закриття провадження скасовано, та ухвалено в цій частині нову постанову, якою провадження у цивільній справі за первісним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг про» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІАСИН» про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки закрито, а в іншій частині ухвалу залишено без змін. Постановою Верховного суду від 09.07.2021 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2018 та постанову Харківського апеляційного суду від 15.04.2019 залишено без змін в частині відмови у прийнятті уточненої заяви ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про» про зміну предмету позову.

29.07.2021 вказана цивільна справа повернулась з Верховного суду на адресу Київського районного суду м. Харкова.

Однак, 28.01.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла до канцелярії суду заява про залишення позовних вимог без розгляду, та просив повернути 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

17.02.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «ФК «Факторинг Про» надійшла заява, в якій представник просить скасувати вжиті заходи забезпечення позову та визнати дії позивача щодо подання завідомо безпідставного позову зловживанням процесуальними правами учасником справи та застосувати до нього штраф у розмірі 3-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представників позивача адвокатів Прокопенко М.І. та Ігнатенко О.О. до суду надійшли заяви про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представників у судовому засіданні, та заяву про залишення без розгляду позовної заяви підтримали.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Аналіз змісту пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце також в підготовчому засіданні.

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє позивача в подальшому після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, права звернутись до суду повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За таких обставин, підстав для забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України, не існує, тому суд вважає за можливим скасувати забезпечення позову по даній справі.

Відповідно п. 4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Підстав для застосування приписів ст. 141, 142 ЦПК України у суду не має, оскільки позивач скористався своїм правом на подання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а не відмовився від позову відповідно до приписів ст. 206 ЦПК України, а від так витрати по оплаті судового збору компенсуються за рахунок самого позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

У ч. 3, 4 ст. 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у

встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Однак, суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом не встановлено обставин, передбачених зазначеними вище нормами процесуального законодавства, за яких суд може визнати дії позивача зловживанням процесуальними правами, та вказані обставини також не доведені самим представником відповідача, а тому вважає їх необґрунтованими та недоведеними, а тому в задоволенні вказаного клопотання представника відповідача слід відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 141, 142, 148, 158, 200, 257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення 50% сплаченого судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «ФК «Факторинг Про» про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами та застосування штрафу відмовити.

Справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Банк «Золоті Ворота», ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг про» про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги - залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Скасувати накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху №4-1-:4-16, 3-го поверху №5-1-:5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6 кв.м. літ. «А-3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що вжитий ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2015 року по справі №638/3062/15-ц, провадження № 2/638/3086/15.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2022 року.

Суддя Г.А. ЗУБ