Справа № 930/305/22
№2/930/348/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 2017 року.

Від подружнього життя у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя між ними не склалось, що послужило причиною розірвання шлюбу, яке мало місце ще у 2019 році, про що свідчить наявність рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до виконавчого листа виданого 16 жовтня 2018 року Немирівським районним судом на підставі рішення від 16 жовтня 2018 року із відповідача було стягнуто на мою користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 ( тисяча ) гривень щомісячно, але не менше чим 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

На даний час наша неповнолітня дочка проживає разом з позивачко і перебуває на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач сплачує мізерний розмір аліментів не регулярно.

Судом в 2018 році було вирішено стягнути на мою користь з відповідача аліменти у вказаному розмірі на утримання дитини в такій незначній сумі, виходячи із того, що відповідач тоді обіцяв всіляко іншим додатковим чином допомагати у вихованні та утриманні дочки.

На сьогоднішній день відповідач працює по найму у приватних осіб у сфері надання послуг з будівництва та ремонту. Крім того, як стало відомо позивачці, він виїжджає часто за кордон на заробітки і його дохід (офіційний та неофіційний) забезпечує йому небідне існування, заробітна плата його становить не менше чим 10 000 гривень в місяць, і тому я вважаю, що розмір аліментів на утримання дитини повинен бути збільшений до обґрунтованого на сьогоднішній день рівня. Крім того, матеріальний стан відповідача явно покращився і він взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі.

В судовому засіданні, представник позивачки, адвокат Кіцула В.І. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Однак, зазначив, що згоден сплачувати аліменти не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 8Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180СКбатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України зарішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182СК України привизначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розміраліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку замінуіз способом їхприсудження (ч. 3ст. 181СК України).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей до шести років: з 1 січня 2 100 грн, з 1 липня - 2 201 грн, з 1 грудня - 2 272 грн; прожитковий мінімум для дітей від шести до 18 років: з 1 січня 2 618 грн, з 1 липня - 2 744 грн, з 1 грудня - 2 833 грн.

Сімейний кодекс України передбачаєпідстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивачки визначено судому твердій грошовій сумі 1000 грн., тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмірвідповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дітей, встановленийстаттею 182 СК України, що призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Встановившивказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам уїх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру шляхомзміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 180 184, 192 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Рішення в межах стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави 992,40 гривні судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко