Справа № 591/8099/21
Провадження № 2/591/824/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/8099/21 за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, в зв`язку з чим за період з 01.06.2015 до 01.09.2021 утворилась заборгованість в сумі 4679 грн 35 коп., тому просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. У відзиві на позов, поданому представником відповідача, зазначила, що ОСОБА_2 за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області по справі № 2-158 від 29 червня 2006 року було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_5 . З 01 вересня 2004 року ОСОБА_6 перебувала на вихованні в Правдинській школі-інтернаті. Також актом обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки слідує, що світло та водопостачання відключене за неуплату з 2003 року. Тому розрахунок заборгованості за водопостачання за період з 01.06.2015 року по 31.08.2021 року не відповідає дійсності, оскільки фактичне постачання води у вищевказаній квартирі відсутнє. Після досягнення ОСОБА_4 14-річного віку, виконавчим комітетом Сумської міської пади закріплено за нею право користування квартирою. Після укладення шлюбу 03.10.2015 року вона стала проживати за адресою : АДРЕСА_2 , де була офіційно зареєстрована з 18 серпня 2021 року. У зв`язку з фактичним непроживанням у період з 01.06.2015 року о 31.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , та неотриманням послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що з 01.06.2015 по 31.10.2017 нарахування здійснювалось на 2 зареєстрованих у квартирі осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , з 01.11.2017 по 09.08.2021 нарахування здійснювалось на трьох осіб, оскільки у квартирі був також зареєстрований неповнолітній син ОСОБА_7 . Від ОСОБА_7 не надходило письмових повідомлень про відсутність її та сина за адресою реєстрації, тому відсутні підстави для зменшення розміру плати або припинення нарахувань за надані послуги у зв?язку з непроживанням їх за адресою реєстрації. Нарахування послуг здійснювалось за нормами споживання 50 л. на добу на 1 особу.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.11.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 13 грудня 2021 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідачів на 04.01.2022. Розгляд справи відкладено на 01.02.2022 року за клопотанням представника відповідача про виклик свідків. По справі оголошено перерву до 17.02.2022 року для надання додаткових пояснень, до 01.03.2022 року у зв`язку витребуванням доказів. Розгляд справи перепризначався на 25 травня 2022 року. Розгляд справи відкладався на 14 червня 2022 року за клопотанням представника відповідача.

В судове засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просить задовольнити. Додатково пояснив, що у квартирі відключено водопостачання з 2003 року у зв?язку з заборгованістю. За спірний період нараховувались кошти за послуги з водопостачання та водовідведення за мінімальними нормами - нормами споживання вуличної колонки, оскільки відповідачка у будь-якому випадку споживає воду та користується каналізацією у квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що послугами гарячого водопостачання не користується з 2005 року, послугами холодного водопостачання з 2004 року. Не користується послугами КП «Міськводоканал». Воду для власного споживання набирає або з річки, або дощову. Послугами водовідведення також не користується, оскільки каналізаційні труби прогнили та є ризик затопити сусідів. Спожиту воду виносить на вулицю та виливає за межами квартири.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 не проживала у квартирі. Вона після закінчення школи-інтернату вийшла заміж та проживала з чоловіком за іншою адресою. Коли народився син, він також проживав разом із матір?ю не за адресою реєстрації. Відповідачі не споживають послуг КП «Міськводоканал», а доводи представника позивача про те, що ОСОБА_2 користується колонкою, у зв?язку з чим їй була нарахована заборгованість, грунтуються на припущеннях. Також заявив клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки заявлені вимоги у періоді, що перевищує трирічний термін.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з?явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що у періоді з 01.06.2015 по 31.10.2017 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані 2 особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . У період з 01.11.2017 по 09.08.2021 у квартирі було зареєстровано 3 особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та її син ОСОБА_8 . З 09.08.2021 по 18.08.2021 були зареєстровані 2 особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з 18.08.2021 ОСОБА_4 зареєстрована за іншою адресою. Вказані обставини не заперечуються сторонами у справі та підтверджуються довідками про склад сім?ї та копією паспорта відповідачки ( а.с. 12, 35-36, 43, 93).

Відповідно до довідки від 25.10.2021 року Комунальне підприємство «Міськводоканал» СМР визначено єдиним виконавцем та виробником послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в м.Суми згідно рішень виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми», від 18.06.2019 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення»; від 31.03.2021 № 161 «Про визначення виробників та виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення» (а.с.6).

У періоді, за який стягується заборгованість, водопостачання у квартирі було відсутнє. За поясненнями представника позивача у квартирі відповідачів не встановлено лічильників води, нарахування за послуги водопостачання здійснювалось за нормами споживання для вуличної колонки. Такі ж самі обсяги спожитої вади були нараховані і за водовідведення.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.04.1999 №172 затверджено норми споживання для споживачів м. Суми з міського водогону. Так, відповідно до додатку до вказаного рішення норма водоспоживання на одну особу на добу для вуличної колонки складає 50 літрів (а.с. 67-75).

Як вбачається з наданої позивачем обігової відомості заборгованість за вказаною адресою за період з 01.06.2015 по 01.09.2021 становить 4679,35 грн. (а.с. 7-11).

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_4 з 2015 року, а її син з моменту народження постійно проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін).

Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за послуги з водопостачання та водовідведення, за затвердженими тарифами.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідачі зазначають, що ОСОБА_4 разом із сином не проживала у спірній квартирі, а тому відсутні підстави для нарахування їй вартості послуг. Суд не погоджується із таким твердженням.

Відповідно до п. 3 п. 29 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року № 630 (далі Правила № 630) споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Згідно п.п. 1 п. 29 Правил споживач має право зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність.

Згідно п.п. 3 п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентелів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Оскільки письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує відсутність споживачів ОСОБА_4 та її сина позивачу не надано, у КП «Міськводоканал» Сумської міської ради немає передбачених законодавством підстав на зменшення розміру плати або припинення нарахувань за надані послуги з водопостачання та водовідведення у зв?язку із відсутністю у квартирі зареєстрованих осіб. Самі лише пояснення свідків про відсутність ОСОБА_4 та її сина за адресою реєстрації не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову з цих підстав.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що у спірному періоді у квартирі було відключене водопостачання, запірні вентелі опломбовані (а.с. 40,42, 94-99) . Таким чином послуги із водопостачання мешканцям квартири не надавались, а відтак, і підстави для їх оплати відсутні.

Суд вважає необгрунтованими доводи позивача, що відповідачка у спірному періоді користувалася водою з вуличної колонки, а тому повинна сплачувати послуги за мінімальними нормами споживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано жодних доказів, що відповідачка споживала воду з вуличної колонки. Надані акти обстеження систем водопостачання за місцем розташування вуличних колонок ( АДРЕСА_3 , 2-га Замостянська, 4, 80, АДРЕСА_4 ) (а.с. 112-117) не підтверджують факту користування відповідачкою саме вуличними колонками з метою забезпечення своїх потреб у питній воді. Крім того, суд зазначає, що вказані колонки знаходяться на значній відстані від місця проживання ОСОБА_2 . За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів плати за нараховані послуги з водопостачання.

Щодо вимог про стягнення плати за послуги з водовідведення суд зазначає, що послуги з водовідведення у квартирі відповідачів не припинялись надаватися. Система водовідведення у квартирі наявна, не демонтована. Відповідачка ОСОБА_2 постійно мешкає у квартирі, а відповідачка ОСОБА_6 до організації, яка забезпечує водовідвення, не зверталась із заявою щодо припинення нарахування вартості послуг у зв?язку з відсутністю. Матеріали справи не містять будь-яких доказів які б підтверджували, що система водовідведення у квартирі не використовувалась. За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачів плати за водовідведення за мінімальними встановленими нормативами водоспоживання 50л. на добу за 1 особу.

Під час розгляду справи відповідачі заявили про застосування позовної давності. В обгрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності представник відповідача зазначила, що підприємство не мало можливості своєчасно звернутися до суду із позовом у зв?язку з незадовільним майновим станом та відсутністю фінансування для сплати судового збору.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та ч.5 ст.261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч.1); позовна давність переривається уразі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч.2); після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3).

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано борг за період з червня 2015 року по серпень 2021 року. За весь цей період відповідачами не здійснювалось оплати за надані послуги, тобто давність не переривалась. До суду позивач звернувся 09 листопада 2021 року, тобто з пропуском трирічного строку звернення до суду за частиною вимог.

Наведені представником позивача причини пропуску строку позовної давності суд визнає неповажними, оскільки відсутність коштів для сплати судового збору не підтверджена належними доказами, крім того, позивачем не надано доказів, що він у межах трирічного строку звертався до суду із аналогічним позовом і позовна заява була повернута з підстав несплати судового збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності. Враховуючи, що розрахунковим періодом є календарний місяць, і платежі повинні вноситися не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, наявні підстави для стягнення заборгованості за послуги з водовідведення за період три роки до звернення до суду з позовом, тобто за період з жовтня 2018 року по серпень 2021 року. Згідно з наданими позивачем обіговою відомістю та викладеним у додаткових поясненнях від 17.02.2022 розрахунком (а.с. 81-83) сума, що нарахована за вказаний період становить 1408,99 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідачів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення боргу за послуги з водовідведення слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача слід також стягнути 683,51 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам .

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради заборгованість за послуги централізованого водовідведення за період з 01.10.2018 до 01.09.2021 в сумі 1408,99 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в дольовому порядку на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради 683,51 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради, місцезнаходження: вул. Білопільський шлях, 9, м.Суми, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 17.06.2022.

Суддя О.О. Ніколаєнко