Справа № 307/561/21
Провадження № 2/307/180/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Коржука І.І., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Марича І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська філія Південної Товарної Біржі ПП «Тячів-Брокер» про визнання договору купівлі-продажу нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська філія Південної Товарної Біржі ПП «Тячів-Брокер» про визнання договору купівлі-продажу № 736 від 23 грудня 2003 року незаконним та про його скасування.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

09 грудня 2021 року позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати договір купівлі-продажу будівлі пилорами з навісом та електролінією в АДРЕСА_1 , за № 736 від 23 грудня 2003 року нікчемним.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на початку 2020 року в судовому процесі Тячівського районного суду Закарпатської області йому стало відомо про договір купівлі-продажу № 736, копію якого було додано до матеріалів іншої позовної заяви. З цього договору вбачається, що 29 грудня 2003 року член біржі ПП «Тячів-Брокер» в особі брокера ОСОБА_3 , яка діяла згідно договору доручення № 614 від 25 грудня 2003 року в інтересах селянського фермерського господарства «Рецитал», , с. Вільхівці, вул. Сасово, 104, Тячівського району, Закарпатської області, в особі директора Решетаря Івана Васильовича, продавця, з однієї сторони, та члена біржі ПП «Тячів-Брокер» в особі брокера ОСОБА_4 , діючого згідно договору доручення № 641/1 від 25 грудня 2003 року, що діяв від імені ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 , покупця, з другої сторонни, який уклали при Тячівській філії Південної Товарної Біржі. Предметом договору було те, що продавець ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 будівлю пилорами з навісом та електролінію в АДРЕСА_1 . На вказаному договорі купівлі-продажу підпис від його імені виконано іншою особою, також брокер ОСОБА_3 підтвердила, що підпис від її імені на цьому договорі їй не належить, про що свідчить її письмова розписка. Договір купівлі-продажу № 736 він не підписував та такий не посвідчений нотаріально. В порушення п. 14 цього договору купівлі-продажу, даний договір не зареєстрований у Тячівському РДПТІ, а тому такий слід визнати нікчемним. Крім цього, в пункті 3 даного договору купівлі-продажу вказано, що зазначені об`єкти розташовані на земельній ділянці продавця, якої він користується та є власником згідно державного акту на право постійного користування землею від 19 червня 1995 року за № 16, та незаконно зазначено, що перезакріплення цієї земельної ділянки покупець вирішує самостійно з місцевою радою самоврядування у порядку, передбаченому чинним законодавством України. 08 листопада 2021 року на запит позивача надійшло рішення виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, яким незаконно позбавлено права власності на нерухоме майно позивача, приміщення цеху в . АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_5 .

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Марич І.Ю. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі з тих підстав, що позивач ОСОБА_1 як фізична особа, а не директор СФГ «Рецитал», звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу будівлі пилорами з навісом та електролінією, трансформатором, укладеного 29 грудня 2003 року при Тячівській Південній Товарній Біржі між продавцем СФГ «Рецитал» в особі директора Решетаря І.В. та покупцем громадянкою ОСОБА_2 .. Відповідачка позов не визнає через наступне. По суті оскаржений договір укладений між належними сторонами продавцем СФГ «Рецитал» в особі директора Решетаря І.В. та покупцем громадянкою ОСОБА_2 , підписаний цими сторонами, що не заперечує позивач, і зареєстрований цей договір Тячівською філією Південної Товарної Біржі. Таким чином, власником майна на час укладення цього договору та відчуження майна була юридична особа СФГ «Рецитал», яка мала свій статут, відповідну реєстрацію, керівника - директора Решетаря І.В.. Ця обставина вбачається із поданого позову.Разом з тим, позивач ОСОБА_1 подав вищезазначений позов як фізична особа, а не директор СФГ «Рецитал», не зазначаючи, що представляє інтереси цього фермерського господарства, не надав довіреності цього господарства на право або витягу з ЄДРПОУ про наявність такої юридичної особи як СФГ «Рецитал», відповідно із зазначенням відомостей про нього як керівника, який має право представляти інтереси цього господарства без довіреності. Позов заявлений неналежною особою ОСОБА_7 , особисті права якого укладеним ним 29 грудня 2003 року як директором СФГ «Рецитал» та оспорений ним як фізичною особою договором купівлі-продажу будівлі пилорами з навісом та електролінією, трансформатором, не порушені.За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань в цьому реєстрі не має записів про діюче селянське фермерське господарство «Рецитал», тобто такої юридичної особи наразі не має. СФГ «Рецитал», яке було зареєстроване в с. Вільхівці, вул. Шевченка, 2, Тячівського району, Закарпатської області, , на підставі рішень господарського суду пройшло процедуру банкрутства та ліквідоване. Такі відомості узгоджуються із даними ЄДРЮО, бо саме після повної ліквідації фермерського господарства відомості про нього виключені з реєстру. Просить в позові відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коржук І.І. в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити. Також позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у спірному договорі купівлі-продажу № 736 міститься його підпис, однак, він вважає, що в цьому договорі підпис від імені покупця ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Після роз"яснення судом права заявити клопотання про призначення експертизи, відмовився від призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення достовірності підписів сторін у спірному договорі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Марич І.Ю. в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просить у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому, підтвердив, що спірний договір купівлі-продажу № 736 підписала особисто його довірителька - покупець ОСОБА_2 ..

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тячівської філії Південної Товарної Біржі ПП «Тячів-Брокер» в судове засідання не з"явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розглянув справу в його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 грудня 2003 року між селянським (фермерським) господарством «Рецитал» в особі директора Решетаря Івана Васильовича та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 736. За вказаним договором селянське (фермерське) господарство «Рецитал» в особі директора Решетаря Івана Васильовича, від імені якого за договором доручення № 614 від 25 грудня 2003 року діяв член біржі ПП «Тячів-Брокер» в особі брокера ОСОБА_3 , як продавець, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , від імені якої за договором доручення № 614/1 від 25 грудня 2003 року діяв член біржі ПП «Тячів-Брокер» в особі брокера ОСОБА_4 , як покупець, з другої сторони, уклали даний договір на Тячівській філії Південної Товарної Біржі про продаж будівлі пилорами з навісом та електролінією в АДРЕСА_1 , вартістю 16 774,00 гривень. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір зареєстрований на Тячівській філії Південної Товарної Біржі за реєстраційним номером № 736 від 29 грудня 2003 року. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не належить. Договір посвідчений директором Тячівської філії Південної Товарної Біржі Пошиваним В.В.

Пунктом 14 спірного договору передбачено, що він у відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає обов`язковій реєстрації в Тячівському райдержтехінвентарбюро за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" N 9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, в даному випадку на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР.

Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Відповідно до частини першої статті 224 ЦК Української РСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 153 ЦК Української РСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України договір підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.

На час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу № 736 від 29 грудня 2003 року порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні було врегульовано Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 (далі - Положення).

Згідно пункту 1.4 Положення (в редакції станом на час укладення оспорюваного договору), державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

У відповідності до п. 1.5 Положення обов`язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадилося з видачею свідоцтва про право власності за зразком установленої форми.

Після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на правовстановлюючих документах робиться відмітка (штамп) про реєстрацію відповідних прав (пункт 3. 8 Положення).

Відтак на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 29 грудня 2003 року діючим законодавством була передбачена обов`язкова реєстрація права власності на нерухоме майно в БТІ.

Як на підставу позовних вимог про визнання оспорюваного договору купівлі-продажу нікчемним позивач посилається на невиконання вимог п. 14 цього договору, який передбачає, що договір підлягає обов`язковій реєстрації в Тячівському райдержтехінвентарбюро за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна згідно вимог ст. 227 ЦК України, однак, будь-яких доказів, які б підтверджували, що даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований у встановленому Положенням порядку в БТІ позивач та його представник суду не надали та з клопотанням про витребування таких доказів судом у разі неможливості самостійно надати докази суду до суду в передбаченому законом порядку не зверталися, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити відповідні доводи позивача для підтвердження чи спростування обставин нікчемності спірного правочину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача адвокат Марич І.Ю. додав копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого 20 березня 2009 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи селянського (фермерського) господарства «Рецитал», керівником якого зазначено позивача ОСОБА_1 , на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом.

Як на підставу для відмови в позові представник відповідача адвокат Марич І.Ю. посилається на ті обставини, що позов заявлений неналежною особою ОСОБА_7 , особисті права якого укладеним ним 29 грудня 2003 року як директором СФГ «Рецитал» та оспорений ним як фізичною особою договором купівлі-продажу не порушені, однак, таке твердження не заслуговує на увагу суду, оскільки предметом спору є відповідність чи невідповідність спірного договору купівлі-продажу вимогам законодавства, яке діяло на момент його вчинення та наявність на момент укладення договору у його сторін процесуальної правоздатності на вчинення таких дій.

Що стосується посилання позивача як на підставу для визнання оспорюваного правочину нікчемним незаконне зазначення у п. 3 договору про те, що перезакріплення земельної ділянки, на якій знаходяться придбані об`єкти, покупець вирішує самостійно з місцевою радою самоврядування в порядку, передбаченому чинним законодавством України, то такі обставини були предметом судового розгляду, що стверджено рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 15 лютого 2021 року, в справі № 307/719/20, яким встановлено, що право на постійне користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗК № 00016 від 19 червня 1995 року припинено з 29 грудня 2003 року з часу набуття ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 736 права власності на об`єкти нерухомого майна ФГ «Рецитал» (будівлю пилорами, навіс, електролінію, трансформатор).

У частині третій статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 та обставини, на які посилається позивач, а саме, те що спірний договір купівлі-продажу № 736 він не підписував, даний договір не зареєстрований у Тячівському РДПТІ та те, що в пункті 3 цього договору незаконно зазначено, що перезакріплення цієї земельної ділянки покупець вирішує самостійно з місцевою радою самоврядування у порядку, передбаченому чинним законодавством України, не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували нікчемність спірного договору купівлі-продажу, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 1 820, 00 гривень покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 77, 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська філія Південної Товарної Біржі ПП «Тячів-Брокер» про визнання договору купівлі-продажу № 736 від 29 грудня 2003 року, укладеного між СФГ «Рецитал» в особі директора Решетаря Івана Васильовича, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, нікчемним -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська філія Південної Товарної Біржі ПП «Тячів-Брокер», адреса розташування: м. Тячів, вул. Вайди, буд. № 6/65, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 09 червня 2022 року.

Головуюча суддя: Сойма М.М.