Провадження № 2/219/546/2022
04 лютого 2022 року м. Бахмут Донецької області
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Шевченко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення (виклику) сторін) цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Бахмут Вода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення), -
21.10.2021 позивач КП «Бахмут Вода» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно якого просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 23 296,41 грн та судові витрати в розмірі 2 270 грн.
В обґрунтування позову вказує, що КП «Бахмут-Вода» має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Позивач регулярно надавав відповідачам послуги з постачання питної води та приймання стічних вод, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Однак, відповідачі, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, тривалий час не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі. Порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг, та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, відповідачі спричинили майнову шкоду КП «Бахмут-Вода» в сумі 23 296,41 грн., яка утворилася за період з 01.05.2019 по 30.09.2021. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.11.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам, які належним чином повідомлені про розгляд справи, було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було.
Представник позивача ОСОБА_5 просив розглядати справу без його участі, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява.
Відповідач ОСОБА_4 викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на Web-порталі судової влади згідно ч.11 ст.128 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, від них не надходило будь-яких заяв чи клопотань.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідачі зареєстровані в квартирі за вищевказаною адресою, за якою у КП «Бахмут-Вода», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 . Розрахунок включає відомості щодо кількості осіб, у тому числі з серпня 2020 враховано, що за даною адресою проживають 2 особи. Однак, згідно довідки Бахмутської міської ради № 6554 від 26.10.2021 ОСОБА_4 знято з реєстрації місця проживання 13.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даним Бахмутської міської ради (довідка від 26.10.2021) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 існує заборгованість в розмірі 23 296,41 грн. (а.с.8). Розрахунок здійснено на основі тарифів та норм водоспоживання та водовідведення по КП «Бахмут-Вода» для споживачів населення (а.с.9-10).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Бахмут-Вода» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. Також в матеріалах справи міститься довідка про встановлені тарифи та норми водоспоживання та водовідведення по КП «Бахмут-Вода» з 01.01.2008 року.
Доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачі не надали, як і заперечень щодо встановлених тарифів та розрахунку за нормами споживання. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Аналіз наданих позивачем документів підтверджує той факт, що КП «Бахмут-вода», як самостійний суб`єкт господарювання в частині забезпечення потреби в послугах централізованого водопостачання, є належним позивачем за даними вимогами, оскільки на відповідній правовій основі надавав послуги з водопостачання до квартири відповідачів, які погодились з умовами постачання, користувались наданими послугами, що підтверджує наявність фактичних договірних відносин між сторонами, тому позивачу належить право вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості.
За чинним законодавством України споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 294446266 від 13.01.2022 встановлено, що квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належить відповідачам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (1/6 частка), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (1/6 частка), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (3/6 частки), тому кожний із співвласників повинен відповідати за зобов`язаннями відповідно до своєї частки у квартирі.
Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Згідно зі ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду.
Також суду не надано доказів чи укладався між відповідачами договір щодо відшкодування витрат, пов`язаних з користуванням майном.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідачів суму заборгованості, пропорційну їх часткам у власності на квартиру.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процессуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн.
Враховуючи принцип пропорційності, кожний із відповідачів повинен сплатити судовий збір відповідно до стягнутої з нього суми: 378,33 грн (1/6 частка) та 1135 грн (3/6 частки).
На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 1, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд
Позовні вимоги Комунального підприємства «Бахмут Вода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Л.В.Шевченко