Справа № 486/1941/21
Провадження № 2/486/236/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

без участі сторін та третіх осіб,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить 2/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 01.03.1995 року відділом приватизації житла ВО «ЮУ АЕС» та договором дарування від 06.12.2007 року. На підставі договору дарування відповідач ОСОБА_4 (батько позивача) подарував належну йому на праві власності 1/4 частку зазначеної квартири. По 1/4 частки квартири належать також ОСОБА_3 (сестрі позивача) та ОСОБА_4 (брату позивача). Подарувавши частку квартири позивачу, відповідач не знявся з реєстраційного обліку та з 2007 року не проживає у спірній квартирі, оскільки має власний житловий будинок в с.Семенівка Арбузинського району Миколаївської області. У зв`язку з тим, що відповідач, будучи зареєстрованим, в зазначеній квартирі, порушує його право власності просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують.

Відповідач причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явились, направили письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. В заявах зазначають, що позивач є їх рідним братом, а відповідач батьком. Останній в грудні 2007 року подарував свою частку у праві спільної часткової власності на квартиру ОСОБА_1 .. З того часу в ній не проживає, має свій будинок в с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, судом встановлено наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 12-13), ОСОБА_1 належить 2/4 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 01.03.1995 року, виданого відділом приватизації житла ВО «ЮУ АЕС» (а.с. 5) та договору дарування № 6109 від 06.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. (а.с. 6).

Також по 1/4 частки вищезазначеної квартири належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 27.10.2021 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , з 28.03.1985 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 33.5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-11).

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_4 у спірному жилому приміщенні не проживає з 2007 року, з моменту дарування йому квартири, що також підтверджують і треті особи.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить позивачу ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно положень ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного Кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту ст.ст. 386, 391 ЦК України слідує, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України, у своїй постанові від 16.01.2012 року висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача ОСОБА_4 у спірній квартирі понад встановлені строки підтверджують позивач та треті особи.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не проживає з 2007 року, суд вважає, що він втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1), однак питання про відшкодування судового збору ним не ставиться.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 200, 206, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр САВІН