Справа № 522/2123/22
Провадження № 2/522/2969/22
УХВАЛА

про залишення без руху

03 лютого 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Суворова О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області» про поновлення на роботі, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області» про поновлення на роботі, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, відповідно до якої просить:

-поновити її, ОСОБА_1 , на посаді керівниці Офісу підтримки і координації територіальних громад Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області»;

-стягнути з Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області» на її користь компенсацію за час вимушеного прогулу;

-стягнути з Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області» заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2001 року (далі Закон України «Про судовий збір»).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст. 3 Закону).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем, встановлюється ставка - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 року, встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2481,00 грн.

Суд зазначає, що за позовну вимогу про поновлення на посаді керівниці Офісу підтримки і координації територіальних громад Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області», стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації за невикористану відпуску, позивача звільнено від сплати судового збору згідно ч.1. п.1. ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, за позовну вимогу про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, від сплати судового збору позивач не звільняється.

Також, щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

До фонду додаткової заробітної плати, зокрема, відносяться оплата за невідпрацьований час, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Компенсація (середній заробіток) за час вимушеного прогулу є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином, вимога про стягнення оплати за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, тому не може буди віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, яка набрала чинності 1 вересня 2015 року, судовий збір не сплачується.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивачем не зазначено розмір компенсації за час вимушеного прогулу, а тому суд вважає за необхідне попередньо визначити, що сума судового збору, яка підлягала до сплати ОСОБА_1 при зверненні до суду з вимогою про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, складає 992,40 грн.

За таких обставин, позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, і тому позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 992,40 гривень та надати суду докази щодо сплати судового збору.

Згідно приписів ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175-177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Установи «Агенція регіонального розвитку Одеської області» про поновлення на роботі, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Суворова