Провадження № 2/752/1363/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.01.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Потапенко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього 41 808,00 грн, що є різницею між отриманим страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а також стягнути з відповідача на його користь 10 000,00 грн моральної шкоди та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 16.09.2019 року о 18:30 в м. Києві по проспекту Глушкова, 1, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем позивача Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 07.11.2019, по справі №752/19933/19, відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», поліс АО/4056672.

ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 74 338,89 грн, однак, як зазначає позивач, розмір страхового відшкодування не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу №61/02/20 становить 116 146,89 грн. Вартість проведеного дослідження становить 2 500,00 грн.

Також позивач зазначає, що в результаті ДТП йому була завдана моральна шкода, розмір якої позивач оцінює у 10 000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року суд повернувся до стадії підготовчого провадження та встановив відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи ПрАТ «Європейський страховий альянс».

На адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , у якому останній зазначає, що звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу №61/02/20 від 27.02.2020 року на суму 116 146,89 грн не може бути підставою для визначення різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою. Відповідач вказує, що 26.09.2019 року страховою компанією було складено експертний висновок №2333/19ГШВ про вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 87 118,79 грн без ПДВ, вартість ремонту з ПДВ - 104 542,55. Позивач вказаний експертний висновок не оскаржував та не заявляв жодних претензій до страхової компанії з приводу визначеної вартості відновлювального ремонту та отриманого страхового відшкодування у сумі 74 338,89 грн. Також відповідач не погоджується з визначеним позивачем розміром моральної шкоди та вказує, що він не відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи.

На адресу суду також надійшли пояснення ПрАТ «Європейський страховий альянс» з викладом обставин справи та законодавчого обгрунтування виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту є більшою, ніж здійснений розрахунок страховою компанією, а також на недостатність суми страхового відшкодування, виплаченого на відновлення транспортного засобу.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, звернувши увагу суду на те, що позивач узгодив зі Страховою компанією суму страхового відшкодування, погодився із проведеним розрахунком, не оскаржив проведений експертний висновок і без відповідних підстав через чотири місяці замовив інший звіт з визначення вартості матеріального збитку, який представник відповідача просив не приймати як доказ у справі. Також представник відповідача вважав необгрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вони не є співмірними із завданою шкодою.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2019 року о 18:30 в м. Києві по проспекту Глушкова, 1, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем позивача Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 07.11.2019, по справі №752/19933/19, відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, винність дій ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною.

Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», поліс АО/4056672.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 74 338,89 грн.

При цьому, судом встановлено, що 08.11.2019 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» повідомило позивача про прийняте рішення щодо розміру страхового відшкодування, який визначений на підставі експертного висновку №2333/19ГШВ від 26.09.2019 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, завдана власнику пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових складає 74 338,89 грн (вартість відновлювального ремонту 104 542,55 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказаний експертний висновок не оскаржував та не заявляв жодних претензій до страхової компанії з приводу визначеної вартості відновлювального ремонту та отриманого страхового відшкодування у сумі 74 338,89 грн., погодивши його розмір.

Таким чином, позивач узгодив зі страховою компанією суму страхового відшкодування, яка була визначена у встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спосіб.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що розмір страхового відшкодування не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу №61/02/20, який був складений на замовлення позивача, становить 116 146,89 грн. Вартість проведеного дослідження становить 2 500,00 грн.

Однак, позивач не обґрунтовує необхідність повторного звернення до експертної установи для проведення визначення вартості матеріального збитку після проведення такої оцінки за замовленням Страхової компанії, з якої він погодився, узгодивши розмір страхового відшкодування.

Крім того, позивач, зазначаючи на проведення від новлювального ремонту транспортного засобу на суму 116146,89 гривень, не надає будь-яких належних та достатніх доказів проведення такого ремонту та понесених витрат.

З огляду на викладене, при визначенні розміру матеріальної шкоди, яка підлягає позивачу в зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд ґрунтується на висновку експерта №2333/19ГШВ від 26.09.2019 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, завдана власнику пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових складає 74 338,89 грн (вартість відновлювального ремонту 104 542,55 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу положень ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначені норми закону з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 30 203,66 грн шкоди, завданої внаслідок ДТП, як різниця між отриманим страховим відшкодуванням з боку страховика та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, визначеного відповідно до висновку експерта, оскільки будь-яких доказів про проведення фактично відновлювального ремонту та вартості цих робіт позивачем не надавалось.

Що стосується моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його майна, а саме транспортного засобу, що належить йому на праві власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень, який є співмірним із завданими збитками і відповідає принципу справедливості та розумності.

В іншій частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не є доведеними.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 30203 гривні 66 копійок, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, судовий збір в розмірі 1027 гривень 82 копійки.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя