ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/984/21 Номер провадження 22-ц/814/1426/22Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 квітня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Косик С.М. в смт.Машівка (дата складання повного тексту не зазначена), -

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до районного суду з даним позовом, у якому просив стягнути зі ОСОБА_1 29 308,15 грн. неправомірно виплаченої допомоги по безробіттю, оскільки останній, перебуваючи на обліку в службі зайнятості , отримував надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а отже належав до зайнятого населення і не мав права на реєстрацію як безробітній.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 04 квітня 2022 року в задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Рішення оскаржив Полтавський обласний центр зайнятості, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач всупереч ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на впадок безробіття» умисно приховав наявність обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.11.2017 року, 14.11.2018 року, 27.11.2019 року та 17.11.2020 року ОСОБА_1 звертався до Машівської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості із заявою про надання/поновлення статусу безробітного (а.с. 18, 26, 33, 41).

За періоди перебування на обліку ОСОБА_1 отримував: за період 13.11.2017 року по 07.05.2018 року допомогу по безробіттю в розмірі 8 134,77 грн. (а.с. 23-24), за період 21.11.2018 року 15.04.2019 року - в розмірі 7 729,95 грн. (а.с. 30 31), за період 04.12.2019 року по 06.04.2020 року - в розмірі 9 466,32 грн. (а.с.38-39), за період з 17.11.2020 року по 11.01.2021 року - у розмірі 3 977,11 грн. (а.с. 46-47).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації від 24.02.2021 року, ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на дітей з інвалідністю віком до 18 року в (з 29.08.2016 року по 24.02.2021 року) та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років (з 06.03.2020 року по 24.02.2021 року) (а.с. 49).

Відповідно до наказу Машівської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості №7 від 01.03.2021 року «Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 », відповідачу направлено повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів. (а.с. 52-54).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, Полтавський обласний центр зайнятості посилався на те, що за періоди перебування на обліку в Машівській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 неправомірно отримував допомогу по безробіттю в загальній сумі 29 308,15 грн., оскільки приховував отримання державної допомоги та надбавки, які здійснюються Управлінням соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років.

Відмовляючи у позовних вимогах, районний суд своє рішення мотивував тим, що позивачем не доведено наявність у діях відповідача умислу на зловживання своїми обов`язками чи свідомого ненадання неправдивих відомостей при поданні заяви про надання статусу безробітного з не зазначенням у ній відомостей про інші доходи, зокрема компенсаційні виплати по догляду за дитиною інвалідом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року та узгоджується з постановою Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року (справа № 545/163/17).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та статтею 1212 ЦК України для стягнення з відповідача виплаченої їй допомоги по безробіттю.

При цьому місцевим судом правильно зазначено про відсутність недобросовісності з боку відповідача, оскільки виплати здійснені Управлінням соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації на утримання і задоволення потреб дитини, а не відповідача, а обов`язок по перевірці чи отримує відповідач будь-яку грошову допомогу чи надбавку призначену державою відноситься до компетенції позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що місцевий суд ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення в силі судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 квітня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.06.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна