Єдиний унікальний номер: 379/958/21
Провадження № 2/379/59/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1983 року і по день його смерті.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: земельні ділянки площею: 3,095 га, кадастровий номер - 322446900:04:001:0106; 0,4426 га, кадастровий номер - :01:004:0011 0,25 га, кадастровий номер - 322446902:01:04:0012, розташовані на території Таращанської міської ради.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23.07.2020 року встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1991 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки нею був пропущений шестимісячний термін подачі заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК Ураїни вважає що спадщина була нею прийнята так як у встановленому законом порядку вона від неї не відмовлялась.

Оскільки, вищевказаний факт не дає змоги оформити їй (позивачці), як спадкоємцю, права на земельні ділянки, остання звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять позов задовольнити.

Відповідач, Таращанська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надали заяву, в якій просять розглядати справу без участі представника.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, з: земельних ділянок: 3,095 га, кадастровий номер - 322446900:04:001:0106; 0,4426 га, кадастровий номер - :01:004:0011 0,25 га, кадастровий номер - 322446902:01:04:0012, розташованими на території Таращанської міської ради.(а.с.6-9,16)

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23.07.2020 року встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1991 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.10-13)

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки нею був пропущений шестимісячний термін подачі заяви для прийняття спадщини.(а.с.14-15)

З матеріалів спадкової справи вбачається що заповіт був відсутній, тобто спадкування відбувається за законом. (а.с. 63-83).

Згідно заяви про прийняття спадщини одним із спадкоємців є ОСОБА_2 , рідний брат спадкодавця, - спадкоємець другої черги. (а.с.108).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):

- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;

- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №127/9778/17 від 24.06.2020 року, № 641/13649/14 від 21.11.2018, № 343/1821/16 від 16.01.2019, № 204/1272/16 від 07.02.2020.

ОСОБА_2 є рідним братом спадкодавця та спадкоємцем другої черги, який згідно заяви прийняв спадщину, не усувався від права на спадкування, а також не відмовлявся від її прийняття.

Позивачка є спадкоємцем четвертої черги та не подавала позову про зміну черговості спадкоємців, а також не зазначала що померлий був у безпорадному стані та потребував постійного догляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 182, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Таращанської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін