Справа №333/89/22
Провадження №2-др/333/9/22
03 червня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
04.05.2022 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі №333/89/22.
Свою заяву представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з метою отримання правничої допомоги для ведення справи №333/89/22 між АО «Юридична компанія Черкашина» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги від 25.12.2021 року, на підставі якого виконавець отримав винагороду в розмірі 10 900 грн.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 складають 10 900 грн., які остання просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на її користь.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила суд задовольнити зазначену заяву.
Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.
В обґрунтування свого клопотання зазначив, що розмір оплати послуг адвоката хоч нормативно не обмежений, однак може бути обмежений судом з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи.
Крім того, на думку представника відповідача, до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі, які підтверджують перерахунок коштів адвокату в сумі 5 100 грн.
З цих підстав, просить суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу.
Треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. до зали судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу за відсутності належним чином повідомлених учасників процесу.
Розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1). Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2). У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3).
З матеріалів справи слідує, що 25.04.2022 року до закінчення судових дебатів від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вказала, що позивачем буде подано заяву про стягнення витрат на правничу правову допомогу разом з відповідними доказами протягом п`яти днів з дати ухвалення судом рішення по цій справі.
29.04.2022 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через відділення ЗД АТ «УКРПОШТА» на адресу суду надіслано клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі №333/89/22, яке надійшло до Комунарського районного суду м. Запоріжжя 03.05.2022 року.
В своєму клопотанні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 10 900 грн.
Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 25.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та АО «Юридична компанія Черкашина», акт здачі-приймання виконання послуг №1 по договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) №б/н від 25.12.2021 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) №б/н від 25.12.2021 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 25.12.2021 року на суму 800 грн., від 28.12.2021 року на суму 1 200 грн., від 28.12.2021 року на суму 1 200 грн., від 28.12.2021 року на суму 2 300 грн., від 16.01.2022 року на суму 1 000 грн., від 18.01.2022 року на суму 1 200 грн., від 25.01.2022 року на суму 1 200 грн., від 03.02.2022 року на суму 1 000 грн., від 27.04.2022 року на суму 1 000 грн.
В клопотанні про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , оскільки заявлені останньою витрати є неспівмірними із складністю справи та виконаними представником позивача робіт, часом, витраченим останнім на виконання послуг, ціною позову.
Розглянувши клопотання сторін у справі, дослідивши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18.
З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт та подання представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 500 грн.
На думку суду, вартість: складання заяви про забезпечення позову на 2 аркушах у сумі 1 200 грн., складання та направлення адвокатського запиту на 1 аркуші у розмірі 1 200 грн., складання та направлення до суду заяви про доручення доказів на 2 аркушах у сумі 1 200 грн., складання та направлення заяви приватному виконавцю на 1 аркуші у сумі 1 200 грн. не відповідає критерію розумності їхнього розміру.
Таким чином, вважаю, що вартість складання та направлення зазначених вище заяв не може перевищувати суму у розмірі 2 400 грн.
Крім того, судові засідання, призначені на 23.02.2022 року та 27.04.2022 року, відбулися без участі представника позивача, враховуючи її відповідні заяви. Тому, на думку суду, їх взагалі необхідно виключити з переліку наданих послуг.
Отже, загальна вартість виконаної правничої допомоги, вважаю, не може бути більшою, ніж 6 500 грн. (вартість консультації, вивчення судової практики, складання позовної та інших заяв).
Керуючись ст. ст. 133, 137, 200, 246, 257, 258, 260, 270 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод