Провадження № 2/752/4448/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.01.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Потапенко Д.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до Голосіївського районного суду міста Києва, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.02.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що 25.02.2019 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 25.02.2019 року. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 40 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу відповідач повинен заплатити неустойку згідно з Тарифами. На суму наданого відповідачу кредиту позивачем нараховуються відсотки за процентними ставками зазначеними в Тарифах та відповідно до Умов про обслуговування.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 13.09.2021 року, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 55 233,07 грн, які є загальним залишком заборгованості за кредитом (тілом кредиту), які Позивач просить стягнути з Відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

12.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому відповідач зазначає, що отримував кредитну карту у позивача з картковим лімітом 5 000,00 грн на умовах сплати процентів за користування грошима - 38,4% річних. За вказаний період з 25.02.2019 року по 13.09.2021 року, як стверджує відповідач, він сплатив позивачу 130 435,70 грн.

Відповідач заперечує укладення між сторонами угоди про суму кредиту у розмірі 40 000,00 грн. Зазначає, що станом на 30.03.2019 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 6 781,28 грн. Також, зазначає, що після вказаної дати не брав у позивача жодних грошових коштів. Крім того, відповідач подав заяву про застосування позовної давності, оскільки позивач прострочив строк позовної давності в 1 рік (ст.258 ЦК України) на стягнення штрафних санкцій, а саме процентної ставки в 76,8%, яку позивач застосовує до всіх боргів починаючи з 25.02.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 25.02.2019 року.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

В Анкеті зазначено, що відповідач надав згоду на те, що наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (в тому числі електронний/електронний цифровий підпис) є обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтвердив, що всі наступні правочини (в тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися та/або Банком щ використанням електронного/ електронного цифрового підпису.

Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору все листування щодо Договору здійснюється через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.5.11 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (надалі - Умов), Відповідач зобов`язався сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу Відповідач повинен заплатити штраф згідно з Тарифами.

Згідно з п.5.9. Умов на суму наданого Відповідачу кредиту Позивачем нараховуються відсотки за процентними ставками зазначеними в Тарифах.

Відповідно до п.5.16. Умов, у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001%.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідачу було надано кредит в розмірі 40000 гривень і станом на 31.07.2021 року у відповідача було прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, що сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.. Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

31.07.2021 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, вимоги якого відповідачем не виконано.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборголваності станом на 13.09.2021 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 55 233,07 грн, які є загальним залишком заборгованості за кредитом (тілом кредиту).

На підтвердження укладання між сторонами кредитного договору та погодження його умов позивач надано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" , Паспорт споживчого кредиту "картка Monobank", Витяг з Тарифів за карткою "Monobank", розрахунок заборгованості.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" , Паспорту споживчого кредиту "картка Monobank", та Тарифів, а отже у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача.

Надані позивачем письмові докази не підтверджують, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту "картка Monobank" та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою "Monobank" були доведені до відома відповідача та погоджені ним, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені і комісії, відсотків, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком.

Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги.

З огляду на викладене за даних обставин суд не може застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ "Універсал Банк".

Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Тобто, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцеві ту суму кредиту, яка була ним отримана на підставі такого договору.

Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджувати ся іншими засобами доказування.

Позивачем при зверненні до суду, і станом на момент розгляду справи не надано належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного розміру отриманого відповідачем кредиту, яким він користувався, а отже суд позбавлений можливості прийти до обгрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості в розмірі 55233,07 гривень.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273-279, 353 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя