САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5321/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.06.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Факторінгс» та Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової Владислави Юріївни, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «ФК «Факторінгс» та Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової В.Ю., треті особи: ПАТ КБ «Надра» та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та ВАТ КБ «Надра» 15 серпня 2008 року було укладено Договір «Автопакет» №878326/ФЛ. Від ПАТ КБ «Надра» не отримував жодного листа, претензії, вимоги про наявність заборгованості по кредиту. В 2021 році йому стало відомо, що з його пенсії здійснюються відрахування за постановою приватного виконавця. Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява ТОВ «ФК «Факторінгс» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Виноградової В.Ю. від 28 грудня 2020 року за №223. Жодного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, повідомлення про наявність боргу, він не отримував. Крім того, оскільки транспортний засіб на купівлю якого були взяті кредитні кошти, перебував у заставі ПАТ КБ «Надра», після повного погашення кредиту, банк листом від 29 липня 2013 року за вих. №24496 повідомив ВРЕВ №2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області про повне погашення кредиту. Кредитний договір укладено 15 серпня 2008 року, строк закінчується 14 серпня 2013 року, тобто право вимоги на погашення заборгованості за кредитним договором виникло у банку з 14 серпня 2013 року, а до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріального напису ТОВ «ФК «Факторінгс» звернулось лише в кінці 2020 року, що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису. У нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. На момент вчинення виконавчого напису не було безспірності заборгованості перед стягувачем. Просить суд визнати виконавчий напис №223, виданий 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» про стягнення із ОСОБА_1 635568,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

24 листопада 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

01 грудня 2021 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року, позивачем усунуто недоліки.

07 грудня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

12 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової В.Ю. належним чином завірені копії всіх документів, які стали підставою для видачі виконавчого напису №223, виданого 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю.

15 лютого 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №223, вчиненого 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» заборгованості у розмірі 635568,00 грн.

27 квітня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача - ТОВ «ФК «Факторінгс» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Відповідач - приватний нотаріус ДМНО Виноградова В.Ю. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Від відповідачів відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Представник третьої особи - ПАТ КБ «Надра в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Договір «Автопакет» №878326/ФЛ, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 17355,83 доларів США на придбання автотранспортного засобу та сплату витрат, пов`язаних з його державною реєстрацією, кредит надано з терміном погашення до 14 серпня 2013 року (а.с.18-22).

Виконавчим написом №223, вчиненим 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом ДМНО Виноградовою В.Ю., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» заборгованість за Договором «Автопакет» №878326/ФЛ від 15.08.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра», у розмірі 629275,25 грн., складається з: 459325 грн. - основного боргу та 169950,25 грн. - процентів. Стягнення заборгованості за період з 20.01.2018 по 20.12.2020 (а.с.57).

Директор Відділення ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ в листі за вих.2446 від 29.07.2013, зазначає про повне погашення заборгованості за кредитним договором №878326/ФЛ від 15.08.2008 року (а.с.17).

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявності безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

В правовій позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу.

Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами).

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема, позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Таким чином, приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині вимог до ТОВ «Фінансової компанії «Факторінгс».

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., а також з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 84, 89, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Факторінгс» (м. Дніпро, Узвіз Крутогірний, буд.15-А, ) та Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової Владислави Юріївни (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд.15-А), треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (м. Київ, вул. Артема, буд.15) та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович (м. Дніпро, вул. Самарського Якова, буд.6, прим.15, оф.3) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №223, вчинений 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною щодо стягнення заборгованості за Договором «Автопакет» №878326/ФЛ від 15.08.2008 року, із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Факторінгс» у сумі 629275 (шістсот двадцять дев`ять двісті сімдесят п`ять) грн. 25 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Факторінгс» на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев