КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-сз/947/27/22
УХВАЛА

14.06.2022

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, подану за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадима Андрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця неправомірними, визнання протиправним звіт про оцінку майна,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд зупинити реалізацію арештованого майна, зупинити вчинення виконавчих, заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі, нотаріусам та державним і приватним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заявупро забезпечення позову було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2021 року матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадима Андрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця неправомірними, визнання протиправним звіт про оцінку майна було повернуто заявнику, на підставі ч.10 ст.153 ЦПК України.

Підставою для повернення заяви про забезпечення позову стало те, що заява про забезпечення позову не містила ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, не містила пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, а також те, що до заяви не було надано оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

13.06.2022 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення судового збору, в якій заявник просить суд повернути йому сплачену суму судового збору у розмірі 454,00 грн., який було сплачено при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Разом з тим, суд зазначає, що при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявником було надано копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 454,00 грн., що не є належним доказом підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Таким чином, однією з підстав повернення заяви про забезпечення позову стало те, що до заяви не було надано оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, суд враховує, що Згідно з постановою КЦС ВС у справі754/9573/13-ц від 27 січня 2021 року 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VІII, яким з урахуванням змін, поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо. Відтак сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог».

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 долучено дублікат квитанції у вигляді ксерокопії про його сплату через онлайн-систему відділення АТ КБ «ПриатБанк» на загальну суму 454,00 грн. гривень.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до роз`яснень наданих в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04. 2001 року №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 9 ЗУ від 08.07. 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору. квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені цивільним процесуальних кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Судом, при перевірці зарахування судового збору, не встановлено зарахування судового збору в сумі 454,00 грн., сплаченого згідно наявної в матеріалах справи ксерокопії дублікату квитанції від 27.12.2021 року №0.0..1 до спеціального фонду Державного бюджету України, де платником (відправником) є ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що підстави для повернення судового збору у розмірі 454,00 грн. відсутні, а тому заява ОСОБА_1 про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 року, яка набрала законної сили, йому було відмовлено у задоволенні заяви про повернення судового збору.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, подану за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадима Андрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця неправомірними, визнання протиправним звіт про оцінку майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.