Справа № 697/824/22
№ пров. 2/697/303/2022
У Х В А Л А

14 червня 2022 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2022 позивач та її представник звернулися в Канівський міськрайонний суд Черкаської області до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі, з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Даний позов подано з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, зокрема:

- позивачем не зазначено ціни позову; позов не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються (зокрема, розміру середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи) (п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України);

- позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

- позивачем до позову не доданого оспорюваного наказу (ч.6 ст. 177 ЦПК України).

Так, позивачем та її представником у позовній заяві заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: від ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» копію наказів про прийняття на роботу, звільнення/відсторонення, табелів робочого часу за квітень та червень 2022 року, графіків виходу на роботу за лютий-червень 2022 року, трудового договору, посадової інструкції оператора заправочних станцій та довідку про розмір заробітної плати за 2022 рік. Щодо даного клопотання, зазначаю наступне.

За змістом ч.ч.1,2,3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вивчивши зміст позовної заяви, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про витребування доказів, оскільки позивачем не наведено обґрунтування для звернення з даним клопотанням, не зазначено в чому саме полягає неможливість самостійно надати витребувані докази. Доказів, що позивачу відмовлено у вчиненні таких дій суду не надано.

При зверненні до суду із даним позовом, судовий збір позивачем не сплачено, заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи позивач не отримує заробітну плату та позбавлений засобів до існування.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору, перелік яких є вичерпний, зокрема, п. 1 ч.1 цієї статті передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 у справі №307/3251/16 прийшов до висновку, що позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають з трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Так, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 у позовній заяві просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ;

- усунути перешкоди у доступі до робочого місця;

- допустити до робочого місця (поновити на роботі);

- стягнути середній заробіток за період незаконного відсторонення від роботи, при цьому позивачем не надано суду розрахунок середнього заробітку, та не вказано який розмір підлягає до стягнення.

Таким чином, при зверненні з вказаним позовом до суду, позивачем заявлено чотири вимоги, три з яких носять немайновий характер (визнання незаконним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допущення до робочого місця (поновлення на роботі)), а решта майновий.

Щодо заявленого у позовній заяві клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, суддя зазначає наступне.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову.

Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Згідно із частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи майновий стан сторони, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18.

Разом із тим, Верховний Суд зауважує, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.

Позивачем на підтвердження її важкого матеріального становища надано суду довідку ОК-7 за 2022 рік, з якої вбачається, що дохід ОСОБА_1 за квітень та травень місяці 2022 року відсутній (а.с.7,8). Інших доказів суду не надано.

Разом з цим, відсутність інформації про доходи ОСОБА_1 за четвертий та п`ятий місяці 2022 року не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки у вказаних відомостях не зазначено про відсутність доходів за 3,4 квартали 2021 року та 1 квартал 2022 року.

Наведені позивачем та її адвокатом доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) встановленого на 01.01.2022.

Ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються в таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про допущення до робочого місця (поновлення на роботі). Разом з тим, позивач не звільняється від сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи (розмір судового збору необхідно визначити, виходячи з заявленої до грошової суми стягнення) та немайнового характеру - визнання незаконним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця (розмір судового збору становить по 992,40 грн. за кожну вимогу).

Належних доказів, які б підтверджували наявність інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору позивачем суду не надано.

Сплата витрат за розгляд справи проводиться за такими реквізитами:

- судовий збір - отримувач коштів Канівське УК/ Канів/ 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38048557, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0023717, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, залишає заяву без руху.

Зважаючи на викладене, позовну заяву слід залишити без руху, та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору, надання засвідченої належним чином копії оскаржуваного наказу або обґрунтоване клопотання про його витребування, вказати ціну позову та надати розрахунок середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до інформації, яка міститься у електронному зверненні позивача до Управління Держпраці у Черкаській області, останньою повідомлено про написання нею заяви про звільнення з 11.05.2022 за згодою сторін та заяви про компенсування суми виявленої недостачі, які нею 04.05.2022 нібито було відкликано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, ч.1 ст.185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача та її адвоката про звільнення від сплати судового збору та витребування доказів відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи залишити без руху.

Рекомендувати позивачу усунути недоліки протягом 5 днів з моменту отримання ухвали. У разі не усунення їх в указаний строк, позовна заява буде повернута і вважатиметься неподаною.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Льон