Справа № 471/83/22
Провадження №2/471/93/22
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Новік І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/83/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна та визнання права власності на майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу та відповідачу на праві часткової приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. 09.08.2021 року і зареєстрованого в реєстрі за № 653, належить по 1/2 частці земельної ділянки площею 13,3122 гектарів, кадастровий номер :05:000:0186, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Вознесенського (колишня назва - Братського) району Миколаївської області, яку сторони успадкували після смерті ОСОБА_3 . Позивач має намір укласти договір оренди на свою частку земельної ділянки тому постало питання виділу частки в натурі. При зверненні в відповідні органи було розроблено проект землеустрою на земельну ділянку площею 6,6561 га. Однак зареєструвати право власності не має можливості в зв`язку з відмовою державного реєстратора. Тому позивач вимушений з даним позовом звернутися.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її присутності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе ухвалити рішення.

Судом встановлено, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В. 09.08.2021 року і зареєстрованого в реєстрі за № 653, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частці земельної ділянки площею 13,3122 гектарів, кадастровий номер :05:000:0186 (а.с 5).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 23.11.2021 року на підставі технічної документації із земелеустрою щодо поділу та об`єднання ОСОБА_1 виділено в натурі земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, розташовану на території Братської селищної ради Миколаївської області, площею 6,6561 га. з кадастровим номером :05:000:0463 (а.с 8).

Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмеження у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.

Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів, областей.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Позивач звертався до державного реєстратора щоб зареєструвати право приватної власності на земельну ділянку на яку вже виготовлено проект землеустрою проте отримав відмову.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивачем належним чином обґрунтовано позовні вимоги, та надано достатніх доказів на його обґрунтування, суд вважає можливим поділити земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 13,3122 га з кадастровим номером: :05:000:0186, яка знаходиться на сьогоднішній день на території Братської селищної ради Миколаївської області, припинити право спільної часткової власності та виділити в натурі:

- ОСОБА_1 із вищевказаної земельної ділянки 1/2 частку у вигляді земельної ділянки площею: 6,6561 га, з кадастровим номером: :05:000:0463, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в межах території Братської (Новокостянтинівської сільської) селищної ради Вознесенського району Миколаївської області.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна та визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 6,6561 га, кадастровий номер :05:000:0463 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Братської (Новокостянтинівської сільської) селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, яка утворилась в результаті поділу земельної ділянки площею 13,3122 га, кадастровий номер: :05:000:0186.

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

На рішення протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова