Справа № 350/1969/14-ц
Провадження № 22-ц/4808/523/22
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.

секретаря Шандалович В.В.,

з участю представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Білана А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ясінця Василя Петровича на ухвалу Рожнятівського районного суду, постановлену суддею Бейком А.М. 26 січня 2022 року про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , Рожнятівський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відстрочення виконання рішення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 року, у цивільній справі №350/1969/14-ц, провадження №2/350/368/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення.

Заяву мотивовано тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 її зобов`язано демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , звільнивши частину житлової вул.Грушевського згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку №2 до висновку земельно-технічної експертизи від 05.06.2020року.

Зазначає, що даний паркан (огорожа) встановлено на бетонному фундаменті та вимуруваний із річкового каменю та бетону, тому єдиним способом демонтажу паркану є його повне руйнування (знищення), адже перенести, змістити чи вчинити будь-які інші дії щоб зберегти цілісність цього майна при демонтажі неможливо. Вона фізично не може демонтувати вказаний паркан, для чого їй необхідно замовити послуги відповідної установи щодо проведення демонтажу або залучити для демонтажу паркана приватних осіб (родичів,знайомих). Для вчинення будь-якої із цих дій необхідний час, оскільки паркан зведений із використання цементу, тому є суцільною монолітною спорудою. Крім цього для проведення таких дій повинні бути ще й сприятливі погодні умови, адже будівельні відходи, які з`являться в результаті руйнування паркану потрібно буде відразу прибрати із дороги, щоб вони не перешкоджали проїзду. Таким чином, за наведених обставин, не може у встановлений виконавцем термін виконати рішення суду.

Просила постановити ухвалу, якою відстрочити виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 року до 31 березня 2022 року (а.с.1-2).

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 26.01.2022 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с.16-17).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що демонтаж паркану буде проведено її чоловіком (адже саме він його і мурував власними руками, при цьому процес зведення паркану був теж досить тривалим), однак оскільки він перебуває на даний час за межами України та повернеться в Україну на початку березня 2022 року та для демонтажу йому необхідно буде трішки часу, тому вважає,що до 31 березня 2022 року вдасться демонтувати паркан та виконати рішення суду добровільно. Саме у зв`язку із цим слід відстрочити виконання рішення суду до 31 березня 2022 року.

Просить ухвалу Рожнятівського районного суду від 26 січня 2022 року скасувати, задовольнити заяву про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року (а.с.20-21).

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якій вказує, що боржник не надає жодних доказів того, що ним вчинені будь-які дії щодо виконання судового рішення як і доказів, що виконання рішення суду є ускладненим із незалежних від нього причин. Всі доводи боржника,наведені у заяві та апеляційній скарзі зводяться до намагань останньої ухилятися від виконання судового рішення, що у свою чергу є пряме порушення Конституції України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с.51-52).

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У судове засідання не з`явилася апелянт ОСОБА_2 про причини неявки не повідомила, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.

У судове засідання не з`явилися представник Рожнятівського ВДВС в Івано-Франківській області та представник ОСОБА_2 адвокат Ясінець В.П., направивши на адресу апеляційного суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 , представника Рожнятівського ВДВС в Івано-Франківській області.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Білана А.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд, керуючись ч. 1 ст. 435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч. 3,4 ст. 435 ЦПК України виходив з недоведеності заявницею належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до статті 435 ЦПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на таке

Встановлено, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні вулицею загального призначення задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки звільнивши частину житлової вулиці Грушевського площею 67 м.кв. згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи від 05.06.2020 року. Зобов`язано ОСОБА_4 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0136 по АДРЕСА_2 , звільнивши частину житлової вулиці Грушевського площею 35м.кв згідно конфігурації та промірам, позначеним зеленою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи № 733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року. Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки :01:003:0196 по АДРЕСА_2 , звільнивши частину житлової вулиці Грушевського площею 116 м.кв. згідно конфігурації та промірам, позначеним синьою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи № 733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року.

22 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про відстрочення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 року.

Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Білан А.М. в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2020 заявником не виконана, що свідчить про свідоме ухилення її від виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду є обґрунтованим, оскільки заявником не наведено виняткових обставин, які б дозволили суду задовольнити заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ясінця Василя Петровича залишити без задоволення, а ухвалу Рожнятівського районного суду від 26 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови оформлено 09 червня 2022 року.