Провадження № 2/582/13/22
Справа № 582/553/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у залі суду смт Недригайлів у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Недригайлівської селищної ради Сумської області до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, Миколаївської ОТГ Сумського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2021 року Недригайлівська селищна рада Сумської області звернулась до суду з цим позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позов вмотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 має неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час звернення до суду перебував у комунальному закладі Сумської обласної ради Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області. Сім`я ОСОБА_2 з 08.01.2019 перебуває на обліку як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Мати дитини веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги вихованню, утриманню та навчанню сина. За час перебування дитини у закладі соціального захисту, відповідач жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась станом здоров`я дитини. Під час обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 виявлено порушення санітарно-гігєнічних норм, у будинку брудно, дитина не мала окремого ліжка. Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування, вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , систематично не виконує свої батьківські обов`язки, хоча має для цього можливості. У зв`язку з наведеним, Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила, що любить свого сину та бажає піклуватися про нього, займатися його вихованням та розвитком. Визнає, що в 2017-2019 року її сім`я перебувала складних життєвих обставинах, у зв`язку з чим з 2019 року перебувала під наглядом соціальних служб, оскільки вона неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дитини. Але за період перебування справи у суді вона змінила спосіб життя, перестала зловживати алкоголем, створила нову сім`ю з ОСОБА_4 , до якого переїхала проживати у смт Миколаївка у листопаді 2021 року та зараз постійно мешкає у будинку, що на праві власності належить йому. Разом співмешканцем вони ведуть спільне господарство, обробляють присадибну ділянку. Чоловік працює, мають задовільні життєві умови, дитина буде забезпечена усім необхідним, і чоловік відповідача згодний на проживання дитини в його будинку і зацікавлений спільному вихованні дитини. Свою минулу поведінку ОСОБА_2 засуджує та запевняє, що подібне більше ніколи не повториться. Вона зробила висновки для себе і стала на шлях виправлення на майбутній період свого життя. Вважає, що проживання дитини із нею буде відповідати інтересам самої дитини. У березні 2022 вона забрала свого сина ОСОБА_3 із дитячого будинку, він зараз проживає із ними у смт Миколаївка, влаштований до місцевої школи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не прибув, просив здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.176).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, у судове засідання не прибув, направив до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без участі представника, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.169).

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта № НОМЕР_1 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Дмитрівка Лебединського району Сумської області (а.с.6).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8) вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , вбачається, що відомості про батька записані на підставі ст. 135 СК України, яка встановлює, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (а.с.9).

Службою у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації дитину ОСОБА_6 , поставлено на первинний облік, як дитину, яка проживає у сім`ї, що опинилася у складних життєвих обставинах (наказ №02 від 08.01.2019) (а.с. 29).

25.06.2021 виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради прийнято рішення про відібрання малолітнього ОСОБА_3 від матері ОСОБА_2 та влаштування дитини до комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціального психологічної реабілітації на повне державне утримання (а.с. 31).

Із листа КЗ Сумської обласної ради Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей від 02.07.2021 за №151, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вихованцем закладу з 17.06.2021, відповідач за цей його не відвідувала, дитина постійно чекає маму (а.с.30).

Відповідно до довідки КНП «Недригайлівська лікарня» за №01-22/1009 від 25.08.2021, за №27.09.2021 від 27.09.2021 відповідач ОСОБА_2 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.44).

З висновку органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради від 09.09.2021 за №529 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.51-54) вбачається, що органом опіки та піклування були з`ясовані обставини, що перешкоджали ОСОБА_2 піклуватися про свого сина. З метою захисту законних прав та інтересів дитини Недригайлівська селищна рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина.

Згідно довідки ВП№1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області (а.с.48), відповідач ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 175-1, ч. 2 ст. 178, ч.1,2 ст. 184 КУпАП (а. с.83).

Відповідно до довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 196 від 09.09.2021 (а.с.63) за час перебування дитини ОСОБА_3 у закладі його мати відвідала дитину 04.07.2021, 14.07.2021, 08.08.2021, 18.08.2021. Під час першого відвідування мати передала ОСОБА_7 миючі засоби, засоби гігієни, солодощі. Мати спілкується із дитиною у телефонному режимі, коли мати не відповідає, дитина засмучується і плаче.

Відповідно до довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей №211 від 27.09.2021 (а.с.76) за час перебування дитини ОСОБА_3 у закладі його мати відвідала дитину також 11.09.2021, 18.09.2021 (а.с.76).

Відповідно до листа Комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області №211 від 27.09.2021 (а.с.169) встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибув із числі вихованців закладу з 02.03.2022.

З листа органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 16.02.2022 за №198 (а.с.138-139) слідує, що 15.02.2022 працівниками служби у справах дітей Миколаївської селищної ради здійснено обстеження умов проживання громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкас за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. На час обстеження умов проживання в будинку відсутній належний косметичний ремонт, а саме шпалери на стінах та стелі кімнат обшарпані, груба потребує ремонту. В єдиній кімнаті, яка може використовуватися як дитяча, належний косметичний ремонт відсутній. Спальне місце для дитини в наявності. Встановлено, що ОСОБА_2 проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Постійних доходів співмешканці не мають, з продуктами харчування родині допомагає мати ОСОБА_4 , яка постійно проживає в м. Суми. Під час бесіди ОСОБА_9 повідомила, що бажає повернення свого малолітнього сина ОСОБА_3 , який наданий час тимчасово перебуває КЗ СОР- Хоружіський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, у свою родину та бажає займатися його вихованням. Також повідомила, що планують зі своїм співмешканцем навесні зробити ремонт в будинку та працевлаштуватися. ОСОБА_2 проживає на території Миколаївської селищної ради з грудня 2021 року по цей час. До служби у справах гей Миколаївської селищної ради та до комунальної установи «Центр з надання соціальних послуг» Миколаївської селищної ради з питанням щодо надання їй консультації чи допомоги у вирішенні питання щодо поліпшення умов проживання для повернення малолітнього сина ОСОБА_7 , не зверталася. Компрометуюча інформація стосовно ОСОБА_2 до Миколаївської селищної ради не надходила.

З листа органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 13.05.2022 за №374 (а.с.160) слідує, що родина ОСОБА_2 та ОСОБА_4 систематично відвідується працівниками служби у справах дітей Миколаївської селищної ради за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 , з метою недопущення неналежного виконання матір`ю ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 . Родині неодноразово надавалася допомога у вигляді продуктів харчування, засобів особистої гігієни.

З інформації № 462 від 06.06.2022, яка надана на адресу суду Миколаївською сільською радою, вбачається, що 06.06.2022 року, під час візиту до місця проживання відповідачки ОСОБА_10 виявлено, що в будинку проведено ремонт (збудована нова дров`яна піч та поклеєні шпалери у кімнатах, придбані меблі у дитячу кімнату). Дитяча кімната відповідає санітарно-гігієнічним вимогах. Наявні всі необхідні меблі: місце для відпочинку (спальне ліжко), місце для навчання (учбовий стіл), шафа для одягу. Є приготована їжа, запас продуктів та засоби особистої гігієни. Компрометуюча інформація стосовно ОСОБА_8 до Миколаївської селищної ради та служби у справах дітей Миколаївської селищної ради не надходила.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 , староста Сакунихського старостинського округу Недригайлівської селищної ради, пояснив, що ОСОБА_2 проживала у с. Сакуниха. Ніде не працювала, зловживала алкогольними напоями, здійснювала неналежне виховання свого сина ОСОБА_3 . У зв`язку з цим сім`я відвідувалася соціальними службами, працівниками поліції з метою вивчення умов проживання дитини. Інколи при цих візитах був присутній і свідок та стверджує, що дитина мешкала в антисанітарних умова, мати зловживала алкоголем та не виконувала свої батьківські обов`язки щодо сина, про недопустимість такої поведінки неодноразово попереджувалася працівниками старостату. Оскільки з кінця 2021 року ОСОБА_2 у селі ОСОБА_12 не проживає, інформацією про неї свідок не володіє .

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 , інспектор з ЮП сектору превенції Роменського РВП ГУНП в Сумській області, майор поліції, пояснив, що ОСОБА_2 проживала у с. Сакуниха. Ніде не працювала, зловживала алкогольними напоями, ухилялася від виконання обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, виховання та навчання свого сина ОСОБА_3 , у зв`язку з чим він неодноразово складав щодо неї протоколи про невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо виховання сина, які направляв на розгляд до суду. На цей час ОСОБА_2 у селі Сакуниха не проживає.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , співмешканець відповідача ОСОБА_2 , пояснив, що він проживає разом із відповідачем без реєстрації шлюбу. У листопаді 2021 року вони переїхали проживати будинок, що належить йому на праві власності, та знаходиться у смт Миколаївка Сумського району Сумської області. Він власних дітей не має, працює неофіційно, має певний дохід. Раніше у ОСОБА_2 були проблеми з алкоголем, але останні пів року ОСОБА_2 не вживає алкоголь, змінила свою поведінку, забрала сина з дитячого закладу і з березня 2022 року дитина проживає з ними. Для дитини вони з відповідачем зробили в будинку ремонт, в дитини є своя кімната з усім необхідним. Свідок не заперечує, щоб син ОСОБА_2 проживав разом з ним у його будинку, з дитиною у свідка склалися добрі відносини, ОСОБА_14 називає його батьком. Свідок вважає, що для дитини створені необхідні умови проживання, вони із ОСОБА_2 достатньо про нього піклуються.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він серед іншого: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (частина четверта статті 164 СК України).

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При цьому за положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 317/923/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року, у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, відсутні.

Дійсно, на час звернення з позовом відповідачка ОСОБА_2 вела антисоціальний спосіб життя та неналежним чином піклувалася про свого малолітнього сина ОСОБА_3 , що зумовило необхідність вилучення дитини з сім`ї. Однак за час розгляду справи її поведінка суттєво змінилася. ОСОБА_2 проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує, ніколи не втрачала інтересу до дитини навіть після його вилучення з сім`ї, постійно відвідувала його, а потім забрала із центру реабілітації дітей, де він перебував. На даний час ОСОБА_2 має постійне місце проживання, де створила належні умови для проживання та виховання сина. Співмешканець ОСОБА_2 проти проживання з ним дитини ОСОБА_2 не заперечує. Зараз дитина проживає з матір`ю, та зарахована до Миколаївського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів.

З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, бажання відповідача ОСОБА_2 виховувати та піклуватися про сина, забезпечувати нормальні умови проживання неповнолітньої дитини, з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати (судовий збір) компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Недригайлівської селищної ради Сумської області до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, Миколаївської ОТГ Сумського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 червня 2022 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко