ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2155/17

Провадження № 22-ц/4820/1314/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.

за участю: апелянта ОСОБА_1 , представника боржника адвоката Маринюка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року (суддя Маршал І.М.) за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначала, що в Славутському відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №682/2155/17, виданий Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року, та на період навчання доньки, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до Податкової декларації про доходи та майновий стан за 2020 рік ОСОБА_2 отримано дохід від надання майна в лізинг в сумі 242 214,46 грн.

Боржником сплачено заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 39 075,52 грн., проте скаржниця вважає, що сума заборгованості має складати 48 442,89 грн. і боржнику належить сплатити різницю в розмірі 9 367,67 грн.

З питанням про донарахування заборгованості за аліментами у розмірі 9367,67 грн. вона зверталася до Славутського ВДВС, однак 20.10.2021 року виконавцем їй відмовлено в донарахуванні і стягненні з боржника такої заборгованості.

Посилаючись на зазначене, просила суд визнати бездіяльність державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною; зобов`язати державного виконавця донарахувати і стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів з доходу за надання майна в лізинг в сумі 9 367,67 грн.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною за зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено неправомірності дій державного виконавця при проведенні розрахунку заборгованості за оспорюваний період.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду № 823/2638/18 від 16.05.2019 року, якщо складення акта виконаних робіт не передбачено умовами договору, то виставлення рахунку клієнту та його оплата свідчать про їх прийняття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року скасувати та ухвалити нову ухвалу: визнати бездіяльність державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною; зобов`язати державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) донарахувати і стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів з доходу за надання майна в лізинг в сумі 9367,67 грн.; скасувати ухвалу в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у визнанні бездіяльності державного виконавця незаконною, оскільки заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, а не з «чистого» доходу, який є об`єктом оподаткування.

«Чистий» дохід це дохід, з якого вже утримано податки та збори.

Крім того, апелянт не погоджується зі стягненням з неї на користь боржника ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., зазначає, що адвокатом Маринюком С.О. надані документальні докази, пов`язані з оплатою правової допомоги, які неналежно оформлені, а саме: клопотання про відшкодування судових витрат без зазначення суми; додаткова угода від 11.11.2021 до договору №3 від 16.11.2020 про надання правової допомоги (а. с. 25), а договір б/н від 02.04.2021 про надання правової допомоги (а. с. 92); розрахунок витрат на правову допомогу від 11.11.2021 року (а. с. 26); квитанція до прибуткового касового ордера б/н від 11.11. на 3000 грн., без зазначення номера касового ордера і за який рік дана квитанція, зазначені тільки дата і місяць (а. с. 27); акт про прийняття-передачу наданих послуг від 10.01.2022 року (а. с. 66), де зазначено: п. 2 вартість послуг за період з 29.12.21 по 10.01.22 р. становить 1500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Славутський відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) просить апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Заборгованість по аліментах нараховувалась на підставі ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Маринюк С.О. проти апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Славутський відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у запереченні на апеляційну скаргу просить розгляд скарги проводити без участі уповноваженого представника.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що в Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №682/2155/17, виданий Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року, та на період навчання доньки, але не більше, як до досягнення нею 23 років (а. с. 3).

Відповідно до копії податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2020 рік, сума його доходів від надання майна в лізинг становить 195 377,61 грн. (загальна сума 242 214,46 грн., з них утримано податок на доходи 43 203,63 грн. та військовий збір - 3 633, 22 грн.) (а. с. 4).

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2021 року вих. №22443 державним виконавцем проведено із розміру доходу 195 377,61 грн. і 1/5 його становить 39 075,52 грн., яку боржником сплачено, що окрім самого розрахунку підтверджується листом від 20.10.2021 року №39523, згідно змісту якого стягувачу роз`яснено порядок нарахування заборгованості (а. с. 5, 7-8).

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

За змістом вказаних норм, законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу».

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.2016 р «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 цього Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Вказаний Перелік, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконний нормативно-правовий акт, не містить протиріч з СК України, який регулює питання утримання дитини батьками, у тому числі сплату аліментів.

Згідно з частиною 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення

Ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Встановивши, що відповідно до копії податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2020 рік, сума його доходів від надання майна в лізинг становить 195 377,61 грн. (загальна сума 242 214,46 грн., з них утримано податок на доходи 43 203,63 грн. та військовий збір - 3 633, 22 грн.). Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2021 року вих. №22443 державним виконавцем проведено із розміру доходу 195 377,61 грн. і 1/5 його становить 39 075,52 грн., яку боржником сплачено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірності дій державного виконавця при проведенні розрахунку заборгованості за аліментами за оспорюваний заявницею період.

Наведені ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підлягають відхиленню.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Представником боржника ОСОБА_2 є адвокат Маринюк С.О, який у суді першої інстанції звертався із заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 24-29).

На підтвердження повноважень адвоката надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 11.11.2021 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року (а. с. 28), ордер на надання правничої (правової) допомоги від 22.10.2021 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року (а. с. 99); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1865 від 26.06.2020 (а. с. 29, 100).

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано розрахунок, копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року про надання боржнику правової допомоги адвокатом Маринюком С.О. та долучено квитанцію від 11.11., згідно якої ОСОБА_2 сплачено адвокату за надання правової допомоги в справі 682/2155/17 - 3 000 грн. (а. с. 25, 26, 27).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 до Договору від 16.11.2020 року про надання боржнику правової допомоги судом встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду в готівковій формі в день підписання даної угоди. Умовами угоди не передбачено складення адвокатом акту виконаних робіт.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Із положень ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України слідує, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові (скарзі) - на позивача (скаржника).

Як вбачається із матеріалів справи, в суді першої інстанції адвокатом Маринюком С.О. було заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу понесених ОСОБА_2 , проте сума таких витрат у клопотанні конкретизована не була (а.с. 24). Також до клопотання долучено розрахунок витрат на правничу допомогу (зустрічі, консультації, ознайомлення з документами, пошук та аналіз судової практики Верховного Суду 1000 грн., написання письмових пояснень - 1000 грн., захист інтересів в суді - 1000 грн., всього - 3000 грн.) (а.с. 26); додаткову угоду № 2 від 11.11.2021 до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020, якою визначено розмір винагороди за надання правничої допомоги у справі № 682/2155/17 в Славутському міськрайонному суді, яку клієнт сплачує адвокату в розмірі 3000 грн. (а.с. 25); квитанцію до прибуткового касового ордера від 11.11. про сплату гонорару в розмірі 3000 грн. (а. с. 27).

Разом з тим, до суду першої інстанції ні боржником, ні адвокатом Маринюком С.О. не було надано суду примірнику договору про надання правничої допомоги від 16.11.2020 року, який містив би умови щодо здійснення захисту, представництва або надання інших видів правової допомоги адвокатом Маринюком С.О. Конончуку І.С. на умовах і в порядку, що визначені договором. Оскільки в матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги від 02.04.2021 року (а. с. 92), то судом не може братись до уваги копія додаткової угоди №2 від 11.11.2021 року до договору про надання правової допомоги від 16.11.2020 року як підтвердження оплати ОСОБА_2 вартості послуг адвоката у даній справі (а. с. 25).

Крім того, у квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н зазначена дата 11.11., без зазначення року в даті квитанції, що робить неможливим висновок суду про оплату послуг адвоката Маринюка С.О. боржником ОСОБА_2 саме на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.11.2020, на підставі якого адвокатом видано ордери, наявні в матеріалах справи на а. с. 28, 99.

Тому, з відсутності належних та достатніх доказів оплати ОСОБА_2 послуг адвоката, та за відсутності договору про надання правничої допомоги від 16.11.2020 заява останнього про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що встановлені процесуальними нормами приписи щодо процедури підтвердження повноважень представника та доведення розміру витрат на правничу допомогу (ст. 81 ЦПК України) не дотримані, на скаржника ОСОБА_1 не може бути покладено відшкодування понесених ОСОБА_2 в суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, підлягає скасуванню. В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року в частині вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

Клопотання адвоката Маринюка Сергія Олександровича про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк