Номер провадження 2/225/125/2022
Єдиний унікальний номер судової справи 225/6534/21
Дзержинський міський суд Донецької області
16 червня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,
секретаря Панасенко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 2006 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Шлюб з відповідачем був розірваний 28.08.2015 за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2020 з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньок.
Станом на день звернення з вказаним позовом до суду доньки проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
Увесь час з моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, доньки перебувають на її повному утриманні та вихованні, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх навчанням. З 2014 діти не бачили батька та не спілкувалися з ним.
Провадження у справі відкрито 28.10.2021 та призначено по справі підготовче засідання.
21.12.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
22.02.2022 проведено заміну третьої особи.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на задоволенні.
Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.
Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2020 з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дітей.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 31.07.2021 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 69123,94 грн.

Згідно довідки від 28.01.2015 ОСОБА_1 , яка прибула разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , є внутрішньо переміщеними особами та мають фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Згідно характеристик з навчального закладу Броварської ЗОШ №3 діти прибули до вказаного навчального закладу до 4 класу у 2017-2018 навчальному році, про дітей дбає їх мати.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своїх доньок, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ними, не створює умов отримання ними освіти, не цікавиться їх долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

З висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 08.02.2022 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своїх доньок судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дітей, які не отримують від свого батька необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що позивачем не доведені витрати на професійну правничу допомогу, оскільки окрім ордеру ніяких інших документів на підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат суду надано не було, у стягненні цих витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дитини (доньки) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дитини (доньки) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

У стягненні витрат на професійну правову допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня складення повного рішення суду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя: Є.В. Челюбєєв