Справа № 383/57/22
Номер провадження 2/383/108/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В., за участю: секретаря судового засідання Могиленко В.М., представника позивача адвоката Замши Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 21.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №335.

Як встановлено після відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_3 , громадянин Сирійської Арабської Республіки, має на території України останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта (а.с.45) та за інформацію сторони позивача, наданою після відкриття провадження у справі, відповідач проживає в Федеративній Республіці Німеччина за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36).

Представник позивача адвокат Замша Д.Д. відніс вирішення питання щодо передачі справи на розгляд за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави на розсуд суду.

Підсудність справи за Бобринецьким районним судом Кіровоградської області позивач визначила виходячи із свого зареєстрованого місця проживання за правилами ч.2 ст.28 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що вона підлягає передачі на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Однак позивач не зазначила, що вона не може за станом здоров`я виїхати до місця проживання відповідача. Посилання позивача на неможливість виїхати до місця проживання відповідача через невеликий рівень доходу, судом до уваги не приймаються, оскільки надана інформація станом на 13.12.2021 року про відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за 1-4 квартал 2020 року (а.с.8) за якими відсутня інформація про її доходи та зайнятість підприємницькою діяльністю, не містить інформацію про суми доходів за 2020-2021 роки, які передували пред`явленню позову. Крім того, позивач не позбавлена можливості приймити участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, тобто вказана обставина не є поважною причиною для визначення підсудності справи за місцем її проживання. Спільних дітей у сторін немає. Домовленість між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них не досягнуто.

Отже, відсутні підстави для визначення підсудності даної справи Бобринецькому районному суду Кіровоградської області на підставі ч.2 ст.28 ЦПК України.

Крім того, ч.ч. 9, 10 ст.28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Отже, ч.2 ст.28 ЦПК України не може застосовуватися у відриві від положень частин дев`ятої та десятої статті 28 ЦПК України, які визначають підсудність позовів за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача в Україні.

Розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Статтею 497 ЦПК України зазначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: визначення застосовуваного права; процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудність судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Пункт 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» надає визначення поняттю «іноземний елемент», за яким іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичної особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Пунктом 7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них . У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Як вбачається із позовної заяви, реєстрація шлюбу між позивачем та відповідачем здійснена Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції.

Таким чином, подія, яка стала підставою для подання ОСОБА_1 позовної заяви про розірвання шлюбу, мала місце на території України, а отже позовна заява згідно п.7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» може бути розглянута судом України.

Разом з тим, як встановлено, відповідач має на території України останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Бобринецького районного суду Кіровоградської області, тому приходжу до висновку про відсутність підстав для розгляду даної справи Бобринецьким районним судом Кіровоградської області.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, зокрема змінено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова Октябрському районному суду м. Полтави.

Таким чином, оскільки останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території Московського районного суду м. Харкова, територіальну підсудність судових справ якого змінено на Октябрський районний суд м. Полтави, з урахуванням обставин відсутності спільних дітей у подружжя, інших обґрунтованих обставин, які б давали право позивачу для обрання підсудності за місцем свого проживання, суд приходить до висновку, що вказаний позов підсудний суду, що визначається за правилами підсудності, передбаченими ч.10 ст.28 ЦПК України, а тому суд вважає за необхідне направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за підсудністю на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31 , 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №383/57/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена та підписана суддею 16.06.2022 року.

Суддя В.В. Бондаренко