Справа № 276/1978/21
Провадження по справі №2/276/123/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 лютого 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою вказуючи, що 14.05.2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу дітей мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що їх спільне подружнє життя не склалося, у них різні погляди на життя, у відповідача відсутня до неї повага, любов та довіра, шлюбні відносини між ними фактично припинені, відповідач проживає окремо з лютого 2019 року, спільного господарства не ведуть, тому вона прийшла до твердого переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Спору щодо місця проживання сина між ними немає, він проживає разом із позивачем. Майнового спору між ними немає.

Позивач просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 травня 2016 року Володарсько-Волинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 14; залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.12.2021 року звільнено позивача від сплати судового збору, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Ухвалою судді від 11.01.2022 року здійснено перехід у справі до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання. 01.02.2022 до суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву, відповідно до змісту якої, позивач просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.сп.34).

ВідповідачОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується відстеженням із сайту Укрпошта № 536 від 31.01.2022 року (а.сп.32-33), розміщеним оголошенням про виклик наофіційному веб-сайті судової влади України (а.сп.30), та розпискою про отримання повітки про виклик до суду (а.сп.32) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.

Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

За змістом частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 травня 2016 року Володарсько-Волинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.05.2016 року (а.сп.11).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09.06.2017 року (а.сп.12).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Житомирської області від 06.09.2021 року за № 1630-1 (а.сп.13).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, відповідач відзив на позов чи зустрічну позовну заяву до суду не подав, що підтверджує відсутність заперечень проти позову.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З огляду на наведене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що шлюбні відносини припинені, тому є підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 14 травня 2016 року Володарсько-Волинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 16.

Після розірвання шлюбу, позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Головуючий суддя А.М. Збаражський