Ухвала

14 червня 2022 року

м. Київ

справа № 727/12392/19

провадження № 61-4937ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок», Чернівецької міської ради про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Комунальне підприємство «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки вартості павільйону № 41М, що складає 639 818,17 грн (відповідно до звіту про оцінку майна від 25 вересня 2019 року № 88-nt-09-19, розробленого експертом ОСОБА_3 ), розташованого в торговому секторі № НОМЕР_1 на території Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» (далі - КП «МТК «Калинівський ринок») за адресою: АДРЕСА_1 (на фундаменті, збудованому ринком, який є його власністю) загальною площею 60,93 кв.м., з них 33,65 кв.м торгівельне місце № 41-М (для здійснення продажу промислових товарів); 27,28 кв.м торгівельне місце № 41-М-КС (для зберігання промислових товарів (мансарда). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2020 року задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2020 року у справі скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_1 подав до суду позов в новій редакції до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок», Чернівецької міської ради про визначення частки у спільному майні подружжя.

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - КП «МТК «Калинівський ринок» про поділ майна подружжя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «МТК «Калинівський ринок», Чернівецької міської ради про визначення частки у спільному майні подружжя задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальної частки частини вартості павільйону № 41М, що складає 639 818,17 грн (відповідно до звіту про оцінку майна від 25 вересня 2019 року № 88-nt-09-19, розробленого експертом ОСОБА_3 ), розташованого в торговому секторі № НОМЕР_1 на території КП «МТК «Калинівський ринок» за адресою: АДРЕСА_1 (на фундаменті, збудованому ринком, який є його власністю) загальною площею 60,93 кв.м, з них 33,65 кв.м торгівельне місце № 41-М (для здійснення продажу промислових товарів); 27,28 кв.м торгівельне місце № 41-М-КС (для зберігання промислових товарів (мансарда).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено, визнано об`єктом спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гараж № НОМЕР_2 , розташований на території Товариства власників індивідуальних гаражів № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 118 855 грн із визначенням часток по 1/2 кожному з подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину вартості гаражу № 1443, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 59 427,50 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат за розгляд у суді первісного та зустрічного позовів.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 ідеальної частки вартості павільйону № 41М, що складає 639 818,17 грн (відповідно до Звіту про оцінку майна № 88-nt-09-19 від 25 вересня 2019 року, розробленого експертом ОСОБА_3 ), розташованого в торговому секторі № НОМЕР_1 на території КП «МТК «Калинівський ринок»за адресою: АДРЕСА_1 , (на фундаменті, збудованому ринком, який є його власністю), загальною площею 60,93 кв.м, з них: 33,65 кв.м, розташованого на торгівельному місці № 41-М (для здійснення продажу промислових товарів); 27,28 кв.м, розташованому на торгівельному місці № 41-М-КС (для зберігання промислових товарів (мансарда) скасовано.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «МТК «Калинівський ринок», Чернівецької міської ради про визначення частки у спільному майні подружжя відмовлено.

Виключено абзац 5 резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року про визнання об`єктом спільної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гаражу № НОМЕР_2 , розташованого на території Товариства власників індивідуальних гаражів № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 118 855 грн із визначенням часток по 1/2 частці кожному із подружжя.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат за розгляд первісного позову скасовано.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін.

У червні 2022 року до Верховного Суду із застосуванням засобів поштового зв`язку ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, у якій просить оскаржувані судові рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник, як на підставу касаційного оскарження судових рішень узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копію відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник