Провадження № 2/369/2180/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей.

У позові зазначає, що 01.09.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу учасники процесу мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем та відповідачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей з позивачкою. У зв`язку з вищевказаним позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних дітей.

Ухвалою від 28.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що зазначення позивачкою того, що він не бере участі у вихованні дітей не відповідає дійсності, з огляду на те, що останній допомагає дітям, що підтверджується квитанціями щодо оплати комунальних послуг, квитанціями за придбання продуктів та інших побутових товарів.

До того ж, відповідач зазначив, що позивачка разом з ним та дітьми проживала в одному будинку до 09.11.2021 р., пізніше, забравши дітей, переїхала до матері у м. Вишневе.

Враховуючи вище викладене, відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, встановити розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на кожну дитину.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Від позивачки - ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Від відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він також зазначив, що проти позовних вимог частково заперечує.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить до наступного.

01.09.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2006 р., актовий запис № 254, серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін під час шлюбу народилась дочка - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.11.2011 р., актовий запис № 420, серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін під час шлюбу народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.07.2010 р., актовий запис № 220, серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що згідно копії акту депутата Боярської міської ради Фастівського району від 09.11.2021 р. № 1772 за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.03.2016 року по теперішній час за вказаною адресою проживають: ОСОБА_2 , 1983 р.н., ОСОБА_1 , 1985 р.н., ОСОБА_4 , 2010 р.н., ОСОБА_3 , 2011 р.н.

Відповідно до довідки Боярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 від 08.11.2021 р. № 248 ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається в Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1, в 4-А класі.

Відповідно до довідки Боярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 від 08.11.2021 р. № 249 ОСОБА_4 , 2010 р.н., навчається в Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1, в 6-Б класі.

Відповідно до довідки Боярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 від 11.11.2021 р. № 251 ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчалась в Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1. з 01.09.2018 р. по 08.11.2021 навчальний рік.

Відповідно до довідки Боярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 від 11.11.2021 р. № 252 ОСОБА_4 , 2010 р.н., навчався в Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1. з 01.09.2016 р. по 08.11.2021 навчальний рік.

Також, відповідачем надано копії квитанцій щодо оплати комунальних послуг, квитанції за придбання продуктів та інших побутових товарів для дітей.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_1 від 08.07.2021 р. прийнята на роботу на посаду бухгалтера у ТОВ «Футбольний клуб «Колос Ковалівка» на підставі наказу від 07.07.2021 р. № 229.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 141, 180 СК України).

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів.

За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи стан здоров`я дітей, їх вік, з урахуванням матеріального стану обох батьків, мінімального гарантованого та рекомендованого розмірів аліментів на дитину відповідного віку, а також беручи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в розмірі двох прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, у розмірі по 2618 ,00 грн., для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2022 року і до повноліття дитини, щомісячно, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати дитину зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дитини та не буде порушувати права відповідача.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене та відповідно до ст. 180-183, 191 СК України, керуючись статями ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2618, 00 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 27.09.2021 р. та до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення меншою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

В решті позовних вимог заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Ковальчук