ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2177/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Олексій Олександрович про визнання розміру неустойки за кредитом несправедливою та розстрочення виконання вимог

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить зменшити розмір суми компенсації до 50% від заборгованості за тілом кредиту та розстрочити погашення суми боргу на рік однаковими платежами.

Позов обґрунтований тим, що на підставі виконавчого напису №14893, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 22 червня 2021 року, ОСОБА_4 зобов`язано сплатити на користь ТОВ «Бізнес позика» 44 974, 30грн., які складаються з простроченої суми заборгованості за сумою кредиту у розмірі 18 531,65 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 26 415,65 грн., а також виконавчі витрати. Позивач вважає, що були порушені її права, як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», тому просить суд визнати розмір неустойки за кредитом несправедливим та розстрочити виконання вимог.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №14893, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 22 червня 2021 року, ОСОБА_4 зобов`язано сплатити на користь ТОВ «Бізнес позика» 44 974, 30грн., які складаються з простроченої суми заборгованості за сумою кредиту у розмірі 18 531,65 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 26 415,65 грн., а також виконавчі витрати. Загальний розмір заборгованості який рахується за ОСОБА_4 складає 50 284,03 грн.

Із наданих до матеріалів справи документів вбачається, що виконавчий напис вчинений на підставі стст. 87-91 Закону «Про нотаріат» та п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 та договору №098387-КВ2-002 від 08 вересня 2020 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Бізнес позика».

Стягувачем у виконавчому провадженні № 66555754 є -ТОВ «Бізнес позика».

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є умовидоговору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, оскільки суд не має повноважень на зменшення тіла кредиту, встановленого виконавчим написом нотаріуса. Крім того, суд не вправі розстрочити погашення боргу на рік однаковими платежами, оскільки вказані вимоги вирішуються судом при винесенні про стягнення заборгованості згідно ст. 267 ЦПК України, або в порядку виконання рішення суду в порядку ст. 435 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Олексій Олександрович про визнання розміру неустойки за кредитом несправедливою та розстрочення виконання вимог в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», - є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд, відмовляючи в задоволенні цивільного позову, також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на її користь суми сплаченого судового збору.

Керуючись стст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Олексій Олександрович про визнання розміру неустойки за кредитом несправедливою та розстрочення виконання вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :