Дата документу 04.02.2022 Справа № 332/1514/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/731/22 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Є.У.№ 332/1514/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши у письмовому позовному провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 26.04.2021 року по справі № 332/332/1514/21, провадження № 2н/332/298/21 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію на загальну суму 5666,49 грн.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2021 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 року по 31.10.220 року в сумі 5084,64 грн., три відсотки річних за період з 21.02.2019 р. по 22.03.2021 р. в сумі 180,86 грн., інфляційні витрати в сумі 401,99 грн., а також судові витрати 227,00 грн.

06 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 26.04.2021 по справі № 332/332/1514/21, провадження № 2-н/332/298/21 відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України повернуто заявнику без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, винести постанову, якою скасувати судовий наказ від 26.04.2021. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції в порушення норм закону постановив невмотивовану ухвалу. На думку апелянта, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскільки стаття 170 ЦПК України не зобов`язує боржника надавати докази на підтвердження обставин, які викладені в заяві про скасування судового наказу, а їх подання є правом боржника, а не обов`язком.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки судовий наказ відповідає вимогам закону і відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення вимог ч.5 ст.170 ЦПК України подана заява не містить повного та вмотивованого обґрунтування неправомірності вимог стягувача та на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК Укрїани повинна бути повернута без розгляду.

Проте колегія суддів вважає вказані висновки суду помилковими.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні питання судом першої інстанції про прийняття заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу, було встановлено її невідповідність вимогам, передбаченим статтею 170 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Встановлено, що Заводським районним судом м.Запоріжжя 26.04.2021 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 по 31.10.220 в сумі 5084,64 грн., три відсотки річних за період з 21.02.2019. по 22.03.2021 в сумі 180,86 грн., інфляційні витрати в сумі 401,99 грн., а також судові витрати 227,00 грн.

В ухвалі про повернення заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу суд першої інстанції зазначив, що у порушення вимог ч.5 ст.170 ЦПК України подана заява не містить повного та вмотивованого обґрунтування неправомірності вимог стягувача, до заяви не додано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, необхідних для скасування виданого судового наказу, а саме: факту не проживання боржника з 2015 року за зазначеною у судовому наказі адресою, а також факту припинення електропостачання з 30.07.2018.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Аналізуючи вищезазначені норми права, які суд першої інстанції не врахував під час постановлення оскаржуваної ухвали, слід дійти висновку, що не надання ОСОБА_1 доказів на підтвердження доводів, викладених в заяві про скасування судового наказу, про наявність спору про право, не є підставою для повернення останній відповідної заяви.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу суду не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2021 року у цій справі скасувати, та справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська