Дата документу 02.02.2022
Справа № 334/545/22
Провадження № 2-з/334/13/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису виданоко приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною за виконавчим провадженням № 68373977, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем.

Заяву мотивовано тим, що 28.01.2022 року заявнику стало відомо, що його банківська картка заблокована. З автоматизованої системи виконавчих проваджень він з`ясував, що відносно нього 27.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Звапорізької області Проценком Д.Ю. відкрито виконавче провадження № 68373977 та стягується заборгованість на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТ-КАПІТАЛ». Згідно повідомлення банку, в якому оформлено рахунок, бпанком на підставі постанови приватного виконавця Проценко Д.Ю. про накладення арешту обмежено доступ до суми 18094,87 грн. Зазначає, що відповідно до Єдиного реєстру боржників підставою винесення постанови приватного виконавця став виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни. Вважає, що виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, оскільки при його вчиненні приватним нотаріусом не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Зазначає також, що ним буде подано позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та в разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнано таким, що не підлягає виконанню, таким чином, спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з його доходів.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:

- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Так, у заяві про забезпечення позову заявник зазначає про оскарження виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни. Разом із тим, до заяви про забезпечення позову не додано копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, а також копію постанови приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження № 68373977 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни.

У прохальній частині заяви про забезпечення позову позивачем не конкретизовано, на підставі якого саме виконавчого напису (дата вчинення, реєстраційний номер) здійснити зупинення стягнення.

Також заявником не надано копії постанови приватного виконавця про звернення стягнення на дохід позивача, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наявності таких розбіжностей, не конкретизації вимог заяви про забезпечення позову, відсутності виконавчого напису приватного нотаріуса, постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, та про звернення стягнення на дохід позивача, суд позбавлений можливості забезпечити позов в обраний позивачем спосіб.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.