ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/826/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4910/21 Категорія: 304090000 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Омельченко Євген Володимирович,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Омельченка Євгена Володимировича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушила умови кредитного договору, а також вимоги ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.03.2021 має заборгованість за кредитим договором у загальному розмірі 17 991,49 грн, яка складається з: 13 945,17 грн - заборгованості за кредитом; 4 046,32 грн - заборгованість по відсоткам.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2019 в розмірі 17 991,49 грн станом на 30.03.2021, яка складається з: 13 945,17 грн - заборгованість за кредитом; 4 046,32 грн - заборгованість по відсоткам.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2022 позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість по договору б/н про надання банківських послуг від 26.11.2019 в розмірі 13 945 грн 17 коп. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 2 270 грн 00 коп., а всього: 16 215 грн 17 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, АТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

У даній справі до матеріалів додано не тільки Тарифи із сайту банку, а й паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка тощо. Вказаний паспорт підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, його особисто зазначено відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», яку він підписав власноруч.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 26 листопада 2019 року звернулась до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-банку (а.с. 7).

Положеннями зазначеної Анкети-заяви визначено, що відповідач згодна з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Відповідач зобов`ячалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку.

Відповідач підтвердила, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування нею отриманий.

З Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» вбачається таке: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; суму ліміту - до 50 000 грн для кредитної картки «Універсальна», до 100 000 грн для кредитної картки «Універсальна Gold», до 200 000 грн для кредитної картки «Зелена»; строк кредитування - 240 місяців; процентну ставку: пільгова процентна ставка - 0,000001 % на місяць; базова процентна ставка - 3,9 % в місяць (46,8% річних) для кредитної картки «Універсальна», 3,7 % в місяць (44,4 % річних) для кредитної картки «Універсальна Gold», 3,7 % в місяць (44,4 % річних) для кредитної картки «Зелена»; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8% у місяць (а.с. 7 на звороті - 8).

Вказаний Паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 26.11.2019, підтверджено ОТП 3026 з номера телефону НОМЕР_1 .

До анкети-заяви банком було додано також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Зелена», які не підписані відповідачем.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, на які посилається позивач.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № SAMABWFC1 від 26.11.2019, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 30.03.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 17 991,49 грн, яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 13 945,17 грн та загального залишку заборгованості за процентами в сумі 4 046,32 грн (а.с. 6).

Частинами першою, другою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення тіла кредиту і відсотків, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, окрім розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в у АТ «Акцент-Банк».

Однак, з наданого позивачем витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не вбачається за можливе встановити, що вказаний витяг є складовою частиною кредитного договору, оскільки він не підписаний відповідачем, відтак у суду першої інстанції, з чим погоджується й колегія суддів, були відсутні підстави вважати, що саме з зазначеним витягом з Умов та Правил надання банківських послуг був ознайомлений відповідач при підписанні Анкети-заяви.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, судова колегія зазначає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, враховуючи те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів не підписані відповідачем, а тому не являється частиною кредитного договору, укладеного сторонами, а підписана відповідачем анкета-заява не містить умови договору про розмір наданого банком відповідачу кредиту та розмір відсотків, відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді викладені вище умови кредитного договору, у зв`язку з чим, не підлягає до стягнення заборгованість за відсотками.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц, яка правильно застосована судом першої інстанції.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77 ЦПК України).

Частиною 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Посилання скаржника на підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту як на документ, в якому викладені основні умови кредитування, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» містить лише умови кредитування щодо карток типу «Універсальна», «Універсальна Gold» та «Зелена», тоді як в Анкеті-заяві відсутні відомості про те, карткою якого типу користувалась ОСОБА_1 .

Окрім того, підпис відповідача на паспорті кредиту, який складається з двох сторінок, міститься лише на останній сторінці. При цьому, матеріали справи не містять доказів приналежності наявного в матеріалах справи паспорту споживчого кредитування саме до анкети-заяви № б/н від 26.11.2019.

Також слід зазначити, що в паспорті споживчого кредиту, а саме у п. 7 вказано про те, що наведена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020

Таким чином, у період нарахування банком процентів, а саме з 01.01.2020 по 30.03.2021, інформація, зазначена у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», взагалі втратила чинність та була неактуальною.

Разом з тим, у вказаному Паспорті споживчого кредиту вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Тобто, Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Омельченка Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова