Провадження № 2-о/554/32/2022
У Х В А Л А
14 червня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Гольник Л.В., при секретарі Матвієнко О.І., за участю представника заявниці Голубенка В.П., заявниці Мусієнко В.О., представника заінтересованої особи Шмигло І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області, Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю,-

в с т а н о в и в:
Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, в якій просила встановити факт її проживання ОСОБА_1 дружини військовослужбовця надстрокової служби, разом із чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцевостях, де відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю (гарнізоні військової частини №63142 (Вінницька область, м.Калинівка) з 05 травня 1989 року по 17 травня 1994 року.
Ухвалою суду від 20.12.2021 року відкрито провадження за заявою в порядку окремого провадження.
У судовому засіданні представник заінтересованої особи Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Шмигло І.А. заявила клопотання про залишення заяви без розгляду, оскільки з заяви вбачається спір про право, оскільки фактично заявниця у такий спосіб оскаржує відмову Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У судовому засіданні представник заявниці заперечував щодо залишення заяви без розгляду з тих підстав, що Мусіяченко В.О. просить встановити факт та вони надали відповідну судову практику щодо встановлення факту.
Суд, заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами заяви, приходить до висновку про закриття провадження в порядку окремого провадження.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами другою та третьою вказаної статті встановлено перелік справ, які розглядаються в порядку окремого провадження.
До таких справ відносяться справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України).
Порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення закріплений у розділі ІV ЦПК України.
Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року по справі № 302/991/19 (провадження №1-1128св20) вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.
Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.
З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Судом встановлено, що метою звернення Мусіяченко В.О. до суду із даною заявою про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, є призначення пенсії органами Пенсійного фонду України.
Заявниця звернулася до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для надання довідки для врахування до страхового стажу періоду проживання разом з чоловіком-військовослужбовцем у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватись за спеціальністю.
Водночас Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив 08.10.2021 за № 9/1/7417/, що в наданих заявницею Мусіяченко В.О. документах підстав для оформлення та видачі довідки про підтвердження періоду проживання разом з чоловіком в місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, не вбачається.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що між учасниками справи наявний спір, який може вирішуватися в порядку позовного провадження.
На підставі чого, наявні підстави для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 293, 315, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:
Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області, Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю - закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня проголошення копії ухвали.
Ухвала набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 14 червня 2022 року.
Суддя Л.В.Гольник