Номер провадження 2/676/219/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

і м е н е м У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання- Сенчишеної Р.М.

справа № 676/2030/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

АТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , як законного представника, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи : ОСОБА_8 , Слобідсько -Кульчієвецька сільська рада в особі органу опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ,-

В С Т А Н О В И В :

АТ "Альфа-Банк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , як законного представника, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи : ОСОБА_8 , Служба у справах дітей Кам"янець-Подільської РДА Хмельницької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення .

Ухвалою суду від 26.04.2021року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року замінено третю особу Службу у справах дітей Камянець-Подільської РДА Хмельницької області на належну Камянець-Подільську Районну Державну Адміністрацію Хмельницької області в особі органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року замінено третю особу Кам"янець- Подільську районну державну адміністрацію Хмельницької області на належну - Слобідсько -Кульчієвецьку сільську раду в особі органу опіки та піклування .

Ухвалою суду від 29.11.2021 року закрито по справі підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду .

Позивач , обгрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що 23.05.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_8 було укладено Генеральний договір № 890/231-ГД42 та Додаткову угоду

№ 890/232-НКЛ 43, за яким останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 120 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення 22.05.2018 року, а також зобовязувався в порядку та на умовах , що визначені договором , повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом ,сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах , що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

В свою чергу ОСОБА_8 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання , чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 11.02.2021 року , має заборгованість за кредитом в сумі 117 947,01 доларів США, заборгованість за відсотками 212 555,60 доларів США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 23.05.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") та іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2432, відповідно до якого останній передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. та земельну ділянку , загальною площею 0,1180 га., кадастровий номер: .01.001.0306, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно звіту № ВА 210212-001 про незалежну оцінку майна виконаного ТОВ «БІЗНЕС-АССІСТ» від 12.02.2021 року , ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки становить 603 626,00 грн.

Відповідно до п.4.1., п.4.5 іпотечного договору - звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса, шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечення іпотекою зобов`язань ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу ст.38 ЗУ « Про іпотеку».

Згідно довідки Кам`янської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 28/02-20 за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім того, позивач звертає увагу , що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки ,тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній неповнолітньої особи.

Також вказує на те, що позивачем направлено відповідачам вимогу вих. № 189 від 12.02.2021 року про усунення зазначених порушень умов основного зобов`язання протягом 30 днів та про добровільне звільнення всіма мешканцями житлове приміщення , яке є предметом іпотеки. Однак , в добровільному порядку вимога не виконана.

За таких обставин, з посиланням на відповідні правові норми, просить суд

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. та на земельну ділянку, загальною площею 0,1180 га., кадастровий номер::01:001:0306,

які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за Додатковою угодою № 890/232-НКЛ43 до Генерального договору №890/231-ГД42 від 23.05.2008 року в сумі 330 502,61 доларів США, а саме : сума заборгованості за кредитом - 117 947,01 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 212 555,60 доларів США , на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом, а саме згідно звіту № ВА210212-001 про незалежну оцінку майна, виконаного ТОВ «БІЗНЕС-АССІСТ» від 12 лютого 2021 року, в сумі 603 626,00 грн.

Також просить суд примусово виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Крім того, просить стягнути з відповідачів по справі на користь АТ «Альфа- Банк» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 11324,39 грн.

Представник позивача Панченко Д.В. направив до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності , на підставі наявних у справі матеріалів , з винесенням заочного рішення.

Третя особа : ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа : представник Слобідсько -Кульчієвецької сільської ради в особі органу опіки та піклування Лисюк Т.М. направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в частині заявлених позовних вимог щодо виселення з житлового будинку неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заперечує , щодо виселення повнолітніх вищевказаних осіб покладається на думку суду .

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

23.05.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_8 було укладено Генеральний договір № 890/231-ГД42 та Додаткову угоду № 890/232-НКЛ 43, за яким останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 120 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення 22.05.2018 року, а також зобовязувався в порядку та на умовах , що визначені договором , повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом ,сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі ,строки та на умовах , що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

В свою чергу ОСОБА_8 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання , чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 11.02.2021 року , має заборгованість за кредитом в сумі 117 947,01 доларів США, заборгованість за відсотками 212 555,60 доларів США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 23.05.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") та іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2432, відповідно до якого останній передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. та земельну ділянку , загальною площею 0,1180 га., кадастровий номер: .01.001.0306, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно звіту № ВА 210212-001 про незалежну оцінку майна виконаного ТОВ «БІЗНЕС-АССІСТ» від 12.02.2021 року , ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки становить 603 626,00 грн.

Відповідно до п.4.1., п.4.5 іпотечного договору - звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса, шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечення іпотекою зобов`язань ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу ст.38 ЗУ « Про іпотеку».

Згідно даних відповіді сільського голови Кам`янської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Волощука Ю.В. №28/02-20, наданої на запит

№ 114 приватного виконавця Терлеєва І.М., виконавчий комітет Кам`янської сільської ради на Ваш запит щодо примусового виконання виконавчого напису № 16246, виданого 07.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чулковським В.А. повідомляє, що за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник будинку; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,син ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , теща.

Також судом отримано 19.04.2021 року у відповідь на запит суду інформацію з Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради за № 553/02-20 від 09.04.2021 року , згідно якої , за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також судом отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за

№ 302752057, № 302752057 від 15.06.2022 року , що власником будинку загальною площею

95,8 кв.м., житловою площею 50 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,1180 га, кадастровий номер: .01.001.0306, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Крім того, позивач звертає увагу , що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки ,тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній неповнолітньої особи.

Судом встановлено, що згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» , де в п.п.1.2. визначено , що правонаступником щодо всього майна , прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк»,виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своїх чи законних інтересів.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК

України.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку ».

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» встановлено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статті 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено у рішенні суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов`язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати положення ч.4 ст.9 ст. 109 Житлового кодексу України та статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку», виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Щодо позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, з врахуванням вищезазначених правових норм, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що згідно Генерального договору № 890/231-ГД42 та Додаткової угоди № 890/232-НКЛ 43 від 23.05.2008 року ОСОБА_8 було надано кредит в іноземній валюті в сумі 120 000,00 доларів США , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, з кінцевим терміном повернення 22.05.2018 року, який на даний час останнім не виплачений. Станом на 11.02.2021 року заборгованість за кредитом складає - 117 947,01 доларів США, заборгованість за відсотками - 212 555,60 доларів США. Доказів про його виконання у добровільному порядку суду не надано, відтак іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, способом, що ним визначений (оскільки вибір способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі п.4,1, п.4,5 Іпотечного Договору, належить саме Іпотекодержателю), який не суперечить ані Договору, ні законодавству України, а тому позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог в частині виселення відповідачів, які зареєстровані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , суд відзначає наступне.

Судом встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , не був придбаний за кредитні кошти, які надані банком та повернення яких було забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Між тим, право власності у ОСОБА_1 на вказаний будинок , виникло 09.03.2005 року, на підставі Договору купівлі-продажу № 123, реєстраційний номер 9897955, тобто до укладення іпотечного договору. Доказів про придбання такого житлового будинку за кредитні кошти в матеріалах справи немає.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні від 07 липня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05), яке набуло статусу остаточного 07 жовтня 2011 року, ЄСПЛ зазначив, що пункт 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом уведення в дію «законів».

Таким законом є стаття 109 ЖК УРСР, яка закріплює правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Законом України від 22 вересня 2011року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» внесено зміни до статті 109 ЖК УРСР, згідно з якими виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Верховний Суд України у постанові від 21 грудня 2016 року, у справі N 6-1731цс16, виклав правовий висновок, обов`язковий до застосування судами, згідно якого за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК УРСР особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення) - предмета іпотеки у зв`язку зі зверненням стягнення на нього іпотеки, надається інше постійне житло тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначене в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина друга статті 109 ЖК УРСР).

Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц, де Велика Палата зазначила, що громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку, одночасно надається інше постійне жиле приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду, а його відсутність є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц та від 05 червня 2019 року у справі № 643/18788/15-ц.

При цьому , позивач просить виселити відповідачів з житлового будинку за

адресою : АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення.

Слід зазначити, що дана вимога позивача є безпідставною, оскільки норми ч.2 ст. 109 ЖК УРСР зобов`язують саме банк надати сім`ї інше постійне жиле приміщення, не гірше ніж те, яке вони втрачають, в рахунок компенсації втрати права власності.

Таким чином, зважаючи на вищезазначене, встановивши, що право власності на переданий в іпотеку банку житловий будинок було набуто не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, за відсутності відомостей про можливість надання позивачем одночасного з вирішенням питання про їх виселення із спірного житлового будинку з наданням іншого постійного житлового приміщення, суд приходить до висновку про неможливість виселення відповідачів без надання їм іншого житла на підставі положень частини другої статті 109 ЖК УРСР у поєднанні з нормами статей 39 та 40 Закону України «Про іпотеку».

Суд частково задовольняє позов і питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме : судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, задовольняючи позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, понесені з цього приводу судові витрати, у сумі 9054,39 грн. можуть бути стягнуті лише з відповідача ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем за договором та власником такого майна.

Оскільки у задоволенні позовних вимог щодо виселення судом відмовлено, то сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн. за вказану немайнову вимогу відшкодуванню з відповідача не підлягає.

Враховуючи положення ст.ст. 3,8,41,47 Конституції України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 629, 589, 590 ЦК України, ст. 109 ЖК Української РСР, ст. ст. 1,3,7,12, 33, 38-41 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 2, 4,10-13,76-89, 141, 223, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями , загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. та на земельну ділянку, загальною площею 0,1180 га., кадастровий номер::01:001:0306, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за Додатковою угодою № 890/232-НКЛ43 до Генерального договору №890/231-ГД42 від 23.05.2008 року в сумі 330 502,61 доларів США, а саме : сума заборгованості за кредитом - 117 947,01 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 212 555,60 доларів США , на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом, а саме згідно звіту № ВА210212-001 про незалежну оцінку майна, виконаного ТОВ «БІЗНЕС-АССІСТ» від 12 лютого 2021 року, в сумі 603 626,00 грн.

В частині позову про примусове виселення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м., який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (юридична адреса : 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 9 054,39 грн. .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його

перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку , встановленим цим Кодексом . У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дата складення повного судового рішення -16 червня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.