Справа № 462/3164/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І. С.,

за участю секретаря судового засідання Тимощук І.І.

справа №462/3164/21

Учасники справи:

позивач АТ КБ «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовною заявою представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Мазченко Вікторії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (далі - АТ КБ «Приват Банк»), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк»,АТ КБ «Приват Банк» Гребенюк О.С. звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 01.09.2008 року у розмірі 52 000,87 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн., з урахуванням заяви представника АТ КБ «Приват Банк» про зменшення позовних вимог від 10.08.2021 року просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 01.09.2008 року у розмірі 48 000,87 грн., а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка підписала заяву № б/н від 01.09.2008 року, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 01.09.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 пільгового періоду», в цій довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 29000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконала, внаслідок чого станом на 18.04.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 52 000 грн. 87 коп., яка складається з 52 000 грн. 87 коп. заборгованості за тілом кредиту.

27.05.2021 року ухвалою судді позовну заяву представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Мазченко В.О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було залишено без руху та в подальшому недоліки усунено.

09.06.2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) та призначено судове засідання.

01.07.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позивних вимог в повному обсязі, посилаючись на форму кредитного договору, та відсутності доказів укладення кредитного договору б/н від 01.09.2008 р.

02.08.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзиві позивач просить задоволити позовні вимоги Банку в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначаючи, що відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором не виконано.

10.08.2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог. Відповідно до якої, позивач на підставі ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н. від 01.09.2008 року в розмірі 48 000 грн. 87 коп. (48 000 грн. 87 коп. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 48 000 грн. 87 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту), а також понесені позивачем судові витрати.

На підставі постанови Львівського апеляційного суду від 22.03.2022 року матеріали позовної заяви представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Мазченко В.О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості надійшли для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 07.04.2022 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача та відповідачка у судове засідання, призначене на 15.06.2022 року, не з`явилися. Були належно повідомленими про час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань від них до суду не надходило, поважність причин неявки належними доказами вони не підтвердили, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції суд не просили. А відтак, суд, із врахуванням положень ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідачкою на підставі заяви № б/н від 01.09.2008 року, яку остання підписала, у АТ КБ «ПриватБанк» були фактично отримані грошові кошти в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

01.09.2008 року відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 пільгового періоду». У такій ОСОБА_1 власним підписом підтвердила, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений» (а.с. 18)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Виходячи з матеріалів справи, 02.09.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 29 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Так, представником позивача надано довідку, яка містить дані про встановлення кредитного ліміту та його зміни (а.с.15).

Водночас, на підтвердження своїх позовних вимог представником позивача було надано до суду розрахунок заборгованості, в якому зазначається, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 48 000 грн. 87 коп. яка складається з 48 000 грн. 87 коп. заборгованості за тілом кредиту в тому числі 48 000 грн. 87 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Проте такий розрахунок заборгованості, сам по собі не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, оскільки нічим не підтверджується та його правильність неможливо перевірити.

Варто зауважити, що розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, оскільки в ньому не зазначено прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок, що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163:2020 Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів - На заміну ДСТУ 41632003.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З виписки за договором відповідачки ОСОБА_1 убачається, що за договором №б/н за період 01.09.2008 р по 19.07.2021 р., ОСОБА_1 з 02.09.2008 року по 30.04.2021 року користувалася кредитними коштами, шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, а також відбувалась сплата щомісячних платежів, після чого баланс карткового рахунку ОСОБА_1 у січні 2018 року становив (мінус) 25 180 грн. 00 коп.; у квітні 2021 року становив (мінус) 48 000 грн. 87 коп. Банком не надавалось додаткових кредитних коштів відповідачці після січня 2018 року. (а.с.198-213).

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що нею після квітня 2021 року поповнювався картковий рахунок, шляхом внесення грошових коштів.

Отже, з наявних матеріалів справи убачається, що відповідно до умов кредитного договору, 02.09.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредитний ліміт у розмірі 29 000 гривень. Водночас, матеріали позову не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 48 000 грн. 87 коп.

Суд критично ставиться до доводів позивача про те, що сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів, якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, оскільки позивач у підтвердження зазначеного не надав суду жодного належного та допустимого доказу.

Таким чином, суд, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 29 000 грн. в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що свідчить про порушення прав банку, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню зазначена сума заборгованості.

Суд не бере до уваги поданий відповідачем ОСОБА_1 розрахунок, оскільки такий не підтверджений належними доказами.

Також суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про сумнівність наданих позивачем доказів, у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач на цей час в добровільному порядку не повернув АТ «КБ «Приватбанк», грошові кошти за кредитним договором, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту на загальну суму 48 000 грн. 87 коп. підлягає частковому задоволенню, тобто, з відповідача підлягає стягненню 29 000 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки нараховану поза межами умов договору суму заборгованості за простроченим тілом кредиту не можна вважати обґрунтованою.

За положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 1371 грн. 53 коп. (60.42 % від 2270 грн.) судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Мазченко Вікторії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 01 вересня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - 1371 гривень (одна тисяча триста сімдесят одна) грн. 53 коп. судового збору.

У решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Судове рішення складено 15 червня 2022 року.

Суддя: І.С. Мруць