Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/637/21

08 серпня 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТзОВ "Вердикт Капітал" звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 117351,30 грн боргу за кредитним договором від 05.06.2014 року № 500945234 та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 05 червня 2014 року було укладено кредитний договір №500945234 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 39048,21 грн. зі сплатою 15,99% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, відкривши відповідачу відновлювальну кредитну лінію з лімітом 39048,21 грн.

21 червня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу №1, відповідно до якого банк відступив ТОВ "Кредитні ініціативи", а товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема, право вимоги заборгованості за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року.

26 грудня 2018 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Фінансова компанія "Веста" укладено договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, згідно з яким ТОВ "Кредитні ініціативи" відступило, а ТОВ "Фінансова компанія "Веста" набула право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі й за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року.

16 січня 2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Веста" та ТзОВ "Вердикт Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Веста" відступило, а ТзОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі й за договором № 500945234 від 05.06.2014 року.

За період користування кредитними коштами ОСОБА_1 здійснено часткові платежі на погашення основної суми кредиту за кредитним договором від 05.06.2014 року № 500945234, проте в повному обсязі заборгованість за вказаним кредитним договором ним не погашено.

Представник позивача вказує, що станом на 12 травня 2021 року заборгованість позичальника з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору становить 105863,32 грн, з яких: 39048,21- - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 55815,11 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 55815,11 грн; 11000 грн. заборгованість з пені.

Крім того, представник ТзОВ "Вердикт Капітал" зазначає, що станом на 12 травня 2021 року нараховані 3% річних становлять 3520,76 грн., втрати від інфляції 7967,22 грн.

З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст.ст. 525, 526, 599, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" 117351,30 грн. заборгованості за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року. Також представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 2270 грн сплаченого судового збору та 20000 грн витрат на правову допомогу.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Одночасно з позовом представником ТзОВ "Вердикт Капітал" подано заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково зазначив, що позивачем не надано належних доказів отримання права вимоги до його довірителя за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року. Представлені договори містять посилання на додатки та документи, які до матеріалів справи не надано.

Також представник ОСОБА_1 зазначає, що його довіритель про зміну кредиторів повідомлений не був. Посилаючись на ч. 2 ст. 516, ст. 517 ЦК України, представник відповідача вважає, що останній має право не виконувати свої зобов`язання за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року перед новим кредитором до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Зауважує також, що позивачем не надані первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені в позові, є безспірними.

Крім того, на думку представника відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені, а вимога про стягнення нарахованих відсотків після завершення дії договору 06 червня 2019 року - є безпідставною та суперечить умовам договору і законодавству.

Просив у задоволенні позову відмовити, а також стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, понесені останнім у зв`язку з розглядом справи.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500945234. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. розділу І договору, банк надає позичальнику суму кредиту - 39048,21 грн., процентна ставка за користування кредитом фіксована, складає 15,99 % річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, - 06 червня 2019 року (а.с. 12).

Договором передбачено обов`язок позичальника повернути позику частинами шляхом сплати щомісячних платежів, визначених у додатку № 1 до кредитного договору - Графіку платежів (а.с. 13).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

21 червня 2016 року між ПАТ "Альфа - Банк" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу № 1, п. 1.1. якого визначено, що в порядку та на умовах договору ТОВ "Кредитні ініціативи" (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ "Альфа - Банк" (клієнт) за плату, а останнє зобов`язуються відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору. До матеріалів справи позивачем надано копію витягу з вказаного договору (а.с. 19).

26 грудня 2018 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" (клієнт) та ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА"(фактор) укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, згідно з пунктом 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає фактору, а Фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається на паперевому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а.с. 21 - 30).

16 січня 2019 року між ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" (первісний кредитор) та ТзОВ "Вердикт Капітал" (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1 (а.с. 35- 44), відповідно до якого ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги заборгованості за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору. Сторони погодили, що до нового кредитора переходять всі права, які належать первісному кредитору за основними договорами, на умовах, передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року у розмірі 117351,30 грн, складовими якої зазначено: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 39048,21 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 55815,11 грн; заборгованість з пені - 11000 грн; нараховані 3 % річних 3520,76 грн., втрати від інфляції 7967,22 грн.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано розрахунок заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 станом на 12 травня 2021 року, розрахунок боргу 3% річних, розрахунок інфляційних збитків за травень 2018 року квітень 2021 року (а.с. 16- 18).

Між тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за договором факторингу № 1 від 21 червня 2016 року від ПАТ "Альфа-Банк" до ТзОВ "Кредитні ініціативи" передано право вимоги за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року, який укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Так, до матеріалів справи представником ТзОВ "Вердикт Капітал" додано витяг з договору факторингу №1 від 21 червня 2016 року, який містить тільки п.1 та п. 12 та не містить інформації, які саме права, на яких умовах та за якими основними договорами відступлені ТзОВ "Кредитні ініціативи". Додаток №1 до Договору, який є невід`ємною частиною договору факторингу, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" згідно з цим договором повинен містити перелік договорів і додається до даного договору на паперовому носії, є його невід`ємною частиною, а отже повинен містити його основні реквізити, зокрема, дату, підписи та інформацію про сторони договору. Наданий суду витяг підписаний генеральним директором ТОВ "Вердикт Капітал" є недопустимим доказом, оскільки не відповідає таким вимогам, так як не містить підписів ні ПАТ "Альфа-Банк" ні ТзОВ "Кредитні ініціативи". Оригінали вказаних документів для огляду суду не надано. (а.с. 19, 99).

Також суд позбавлений можливості пересвідчитись у передачі права вимоги за кредитним договором від 05.06.2014 року № 500945234 від ТзОВ "Кредитні ініціативи" до ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" відповідно до договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, оскільки Додаток № 1-1 до договору з переліком договорів, за якими відступається право вимоги суду не наданий, а витяг з нього є недопустимим доказом, оскільки підписаний тільки генеральним директором ТОВ "Вердикт Капітал", Додаток № 1-2 суду не надано. (а.с.97). Суду надана копія додаткової угода №1 від 14.01.2019 року, що містить посилання на п.8, який у цій угоді відсутній, а також копія акту приймання передачі реєстру боржників, в якому зазначено. що фактор ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" отримало право вимоги , детальний опис складових якого наведений в додатку №1-1 до додаткової угоди №1, однак такий додаток у матеріалах справи відсутній (а.с.34).

Крім того, витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (без дати) є недопустимим доказом передачі права вимоги за кредитним договором від 05.06.2014 року № 500945234 від ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" до позивача (а.с. 35), оскільки Додаток №1-1 до договору відступлення прав вимоги від 16 січня 2019 року, укладеного між ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" та ТзОВ "Вердикт Капітал" згідно цього ж договору повинен містити перелік договорів і додається до даного договору на паперовому носії, є його невід`ємною частиною, а отже повинен містити його основні реквізити, зокрема, дату, підписи та інформацію про сторони договору. Наданий суду витяг не відповідає таким вимогам (а.с.100).

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про надання часу для представлення оригіналів документів, що підтверджують право переходу до позивача вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року, у зв`язку з чим у справі оголошувалася перерва. Однак в наступні судові засідання представник позивача не прибува, оригінали докумкентів для огляду суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Разом з тим, докази того, що ОСОБА_1 як боржник за кредитним договором № 500945234 від 05.06.2014 року був поінформований про перехід прав вимоги за зобов`язанням до нових кредиторів, відсутні.

Також позивачем не подано суду доказів про розмір наданого відповідачу кредиту, наявної у ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови кредитного договору в частині стягнення неустойки (пені), не доведено правомірності підстав нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку боргу, що в свою чергу також вказує на недоведеність позивачем належними доказами розміру існуючої заборгованості. Первинні бухгалтерські документи - квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення - до матеріалів справи не долучені.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не доведено факт передачі йому (ТзОВ "Вердикт Капітал") прав вимоги за кредитним договором № 500945234, укладеним 05.06.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги товариства до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ТзОВ "Вердикт Капітал" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн та 20000 грн витрат на правничу допомогу слід залишити за позивачем.

Щодо вимог представника відповідачки про стягнення з ТзОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, то такі задоволеню не підлягають з огляду на те, що суду не подано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення таких витрат відповідачем.

На підставі викладеного, ст. ст. 509, 512, 514, 516 - 517, 525, 526, 629, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263 - 265, 279, 354, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення 117351,30 грн боргу за кредитним договором від 05.06.2014 року № 500945234, 2270 грн судового збору та 20000 грн витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2022 року.

Головуючий О. А. Шишко