14.06.2022 Справа № 469/1165/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Тавлуя В.В.,
за участі секретаря судових засідань - Рогозевич С.О., учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився,
представник позивача адвокат Ігнатов Д.І. - не з`явився,
відповідачка ОСОБА_2 - не з`явилась,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ігнатов Д.І., 06 грудня 2021 року звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він уклав шлюб з відповідачкою 22 липня 2020 року; сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є громадянином Республіки Сербія, а відповідачка - громадянкою України, і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент звернення до суду з даним позовом сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини; примирення є неможливим. Посилаючись на викладені обставини та положення ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майн, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи-відповідача, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати.
Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Ігнатов Д.І. надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.16).
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с.23).
Оскільки учасники справи висловили свою позицію щодо заявлених вимог у поданих до суду заявах та їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_5 про розірвання шлюбу підписана представником ОСОБА_6 .
До позовної заяви додано ордер адвоката Ігнатова Д.І. на представництво інтересів ОСОБА_5 та копію договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року N В.
Відповідно до пункту 1.2 цього договору адвокат представляє інтереси клієнта у справі про розірвання шлюбу, у тому числі має право підписувати та подавати за дорученням клієнта позовні заяви, скарги, заяви, клопотання тощо
Оскільки до позовної заяви додано документи, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, представнику ОСОБА_5 - адвокату Ігнатенку Д.І. надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача, суд доходить до висновку про те, що представник позивача - адвокат Ігнатенко Д.І. не має встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.
З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 22 липня 2020 року (а.с.6), проте на час звернення до суду шлюбні відносини не підтримують. Сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Згідно зі статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Положеннями ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що позивач скористався своїм правом на добровільність шлюбу та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає встановленим, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 454,00 грн., що складає 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 258, 259, 206, 263-265 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Центральному районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 22 липня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис за №316, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кралєво Республіки Сербія, громадянина Республіки Сербія, адреса проживання у Республіці Сербія: АДРЕСА_3 , в рахунок сплаченого судового збору 454,00 грн.
Повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Кралєво Республіки Сербія, громадянину Республіки Сербія, адреса проживання у Республіці Сербія: АДРЕСА_3 , з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: