Справа № 283/3099/21
Провадження №2/283/135/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю позивача, відповідача та її представника - адвоката Плетень С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

08.12.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах позивача на підставі ордера на надання правової допомоги серії ЖТ №094272 від 17.02.2022, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення порядку користування квартирою.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Співвласником 2/3 частин квартири є відповідач по справі ОСОБА_2 . Вказаний об`єкт нерухомого майна складається з 2-х ізольованих кімнат, площею 11 кв.м. та 15,2 кв.м.; кухні, площею 7,2 кв.м.; ванної кімнати, площею 2,7 кв.м.; вбиральні, площею 1,2 кв.м.; коридору, площею 8,3 кв.м. та балкону, площею 0,9 кв.м. В досудовому порядку визначити порядок користування співвласниками житловими приміщеннями квартири не представляється можливим. У зв`язку з цим позивач вважає, що підсобні приміщення (кухня, коридор, ванна, вбиральня, балкон) повинні залишатися у загальному користуванні співвласників та просить виділити йому кімнату для користування, площею 11,0 кв.м., а відповідачу виділити для користування кімнату, площею 15,2 кв.м.

Процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом авторозподілу справи від 08.12.2021 цивільну справу №283/3099/21 передано на розгляд судді Хомич В.М.

Ухвалою суду від 10.12.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 20.12.2021 по 03.01.2022 перебувала на лікарняному, розгляд справи не проводився.

На виконання ухвали суду від 10.12.2021 представником позивача 21.12.2021 усунуто недоліки та надано уточнюючу позовну заяву про встановлення порядку користування квартирою.

04.01.2022 з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до ч.1 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконкому Малинської міської ради, відповідь на який отримана 14.01.2022.

Ухвалою суду від 18.01.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 12 годину 17.02.2022. Постановлено виклик ОСОБА_2 здійснити через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та судовою повісткою за останньою відомою адресою. Витребувано у відповідача оригінал або належним чином завірену копію документа про її право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

11.02.2022 до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , разом з витребуваними документами.

17.02.2022 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи договору дарування частини квартири, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності на 1/3 частину квартири, зареєстрованого за позивачем.

Ухвалою суду від 17.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. 30 хв. 18.03.2022.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось.

Після відновлення правосуддя у Малинському районному суді розгляд справи призначено на 14 годину 07.06.2022.

Позиція позивача

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивач пояснив, що на момент приватизації спірної квартири він проживав разом з батьками, а після одруження у 1999 році фактично проживав в с. Красносілка Житомирської області. Має право власності на 1/3 частину квартири. На даний час хоче офоіційно зафіксувати право користування своєю часткою, бо була така розмова, щоб він ні на що не претендуав. На запитання позивач пояснив, що довідповідача для врегулювання спору у позасудовому порядку не звертався. Розмови про те, що він має намір проживати у квартирі не букло, але він повідомляв родичів, що бажає, щоб належна йому частка у квартирі була за ним зафіксована. Йому не відомо про оспорювання його права власності на вказану частку.

Позиція відповідача

Відповідач та її представник адвокат Плетень С.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордера на надання правової допомоги серії ЖТ №094272 від 17.02.2022, у судове засідання з`явилися, заперечили щодо позовних вимог ОСОБА_1 та просили відмовити у їх задоволенні.

У відзиві від 11.02.2022 відповідач зазначила, що після одруження у 1999 році позивач проживав та фактично проживає і на даний час у належному дружині житловому будинку в с. Красносілка Радомишльського району Житомирської області. За вказаною адресою і було зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 . З 15.11.2013 позивач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 . Проте позивач протягом тривалого часу (з 2009 року) не цікавився квартирою та не брав участі в її утриманні.

Відповідач заперечила щодо запропонованого позивачем варіанту розподілу порядку користування квартирою, оскільки кімната, яку ОСОБА_1 просить виділити йому у користування, площею 11,0 кв.м., є за площею більшою, ніж розмір належної йому на праві власності частки квартири (8,7 кв.м.), а кімната, площею 15,2 кв.м. є меншою, ніж частка відповідача (17,46 кв.м.). Також ОСОБА_1 просить залишити у спільному користуванні балкон, вихід на який здійснюється із запропонованої відповідачу кімнати, що перетворює приміщення у прохідну кімнату та створює для ОСОБА_2 перешкоди у користуванні її майном.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що позивачем не було реалізовано принцип добровільності спільного користування, а тому не було підстав звертатись до суду. По судовій практиці позивачами у справах такої категорії є власники, права яких порушуються іншими співвласниками, що у даному випадку нічим не підтверджено. Навпаки, своїм зверненням до суду позивач намагається обмежити право відповідача, як співвласника, оскільки просить визначити у користування відповідача кімнату, яка площею є меншою, ніж частка відповідача у власності, також просить залишити у спільному користуванні балкон, вихід на який здійснюється через цю кімнату.

ОСОБА_2 зазначила, що хоче, щоб квартира стала її власністю, вона готова сплатити позивачу його частку у власності, а якщо колись позивачу не буде де проживати, то вона його прийме. Вона категорично проти, щоб квартира ділилась між нею та позивачем, бо остання воля їхньої матері була, щоб квартира була нерозділеною. Вона користується квартирою самостійно та утримує її. При цьому відповідач не заперечиє належності на праві власності 1/3 частини квартири позивачеві. Вважає, що пред`явлений ОСОБА_1 позов порушує її права, як співвласника нерухомого майна.

Встановлені судом обставини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 287622608 від 30.11.2021, позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 04.03.1997 Малинським міським державним комунальним підприємством. Право власності за позивачем зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.03.2010 (а.с.16).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 280229667 від 20.10.2021, відповідач є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. 20.10.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №4374. Номер запису про право власності в ДРРП 44541038 (а.с.40).

Згідно з технічною характеристикою квартири, складеної начальником Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації Карпенком С.В. станом на 24.03.2010, яка відповідає технічним характеристикам квартири станом на 2021 році, про що зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (графа «опис об`єкта»), квартира посімейного, спільного заселення розташована на ІІ поверсі двоповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 26,2 кв.м., загальною площею 46,5 кв.м., у тому числі:

- кімната, площею 11 кв.м.;

- кімната, площею 15 кв.м.;

- кухня, площею 7,2 кв.м.;

- вбиральня (сполучена), площею 1,2 кв.м.;

- ванна кімната, площею 2,7 кв.м.;

- коридор, площею 8,3 кв.м.;

- балкон, площею 0,9 кв.м. (а.с.10).

Також в матеріалах справи наявний технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлений 24.03.2010 Малинським районним комунальним підприємством з технічної інвентаризації (а.с.11-12).

Відповідно до довідки №38 від 02.02.2022, виданої за підписом старости Гранітненського старостинського округу Саміли О.А., в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 , але за даною адресою не проживає. Фактично проживає в с. Красносілка (а.с.37).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Між сторонами виник спір щодо порядку користування квартирою, належної їм на праві спільної часткової власності.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунень будь- якого порушення права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятними. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Суд, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини вважає, що між сторонами є протиріччя у питанні порядку користування майном, оскільки відповідач підтвердила, що не бажає, щоб позивачу виділялась у користування частина квартири, оскільки хоче, щоб квартира належала цілком їй не лише в плані користування, а й в плані володіння та розпорядження.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з п.14 постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 Постанови №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Згідно з технічного паспорту, виготовленого Малинським районним комунальним підприємством з технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1 є двохкімнатною, житлова площа - 26, 2 кв.м., загальна площа - 46,5 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 11,0 кв.м., 2-а кімната площею 15,2 кв.м., кухня, площею 7,2 кв.м., ванна кімната, площею 2,7 кв.м., вбиральня, площею 1,2 кв.м.; коридор, площею 8,3 кв.м. Квартира обладнана балконом, площею 0,9 кв.м., вихід на яку здійснюється із житлової кімнати площею 15,2 кв.м.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У співвідношенні часток кожної сторін у власності до житлової (жилої) площі частка позивача складає 8,7 кв.м., відповідача - 17,4 кв.м.

При прийнятті рішення судом враховано, що спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається.

Суд також враховує, що встановлення такого порядку користування квартирою, як того просить позивач, буде суперечити інтересам відповідача, оскільки ОСОБА_1 просить виділити йому кімнату площею 11,0 кв.м., а відповідачу - 15,2 кв.м., з якої є вихід на балкон, при тому балкон залишити у спільному користуванні, що фактично призведе до того, що кімната, яку пропонує позивач виділити відповідачу, стане прохідною та може призвести до створення відповідачу перешкод у користуванні належним їй майном.

Щодо доводів відповідача, що запропонований позичем порядок користування квартирою не відповідає часткам сторін у праві власності на неї, суд зауважує наступне.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З врахуванням даної норми та реального співвідношення часткок сторін у власності до площі кімнат квартири, відповідач має право ставити перед позивачем питання щодо матеріальної компенсації за зменшення площі користування житлом, однак це питання на розгляд суду в даному провадженні не виносилось і може бути вирішено сторонами за домовленістю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову до суду було сплачено 908,00 грн. судового збору.

Разом з цим, у ході судового розгляду справи відповідачем долучено до матеріалів справи копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №792879, з якої вбачається, що ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності (а.с.43).

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному КМУ.

Керуючись ст.ст.12, 13, 23, 76, 81,141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

-у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 11, 0 кв.м;

-у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 15,2 кв.м з балконом;

-кухню, ванну кімнату, туалет та коридор залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному КМУ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2022 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. М. Хомич