Справа № 289/1943/20
Номер провадження 2/289/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Мельника О.В. за участю секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, примусове виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Радомишльського району Житомирської області Сіренко Н.С. від 14.12.2020 відкрито загальне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Суддя Сіренко Н.С., на підставі рішення Вищої ради правосуддя відряджена до Балаклійського районного суду Харківської області.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, головуючим суддею у даній справі визначено Мельника О.В.

Ухвалою Радомишльського районного суду від 10.01.2022 року під головуванням судді Мельника О.В. цивільну справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

До початку проведення підготовчого судового засідання, 13.06.2022 року позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду надав заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Також подав заяву про заперечення витрат на правничу допомогу та просить звільнити його від сплати витрати на правничу правову допомогу, оскільки вони не відповідають дійсності, їх обсяг завищено та не підтверджено відповідними доказами.

Відповідач ОСОБА_2 14.06.2022 року, через канцелярію суду подала заяву в якій просить проводити судове засідання за її відсутності. Також просить суд стягнути з позивача на її користь судові витрати в сумі 2500 грн. за надання правничої допомоги.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач, відповідач та третя особа подали заяви про проведення засідання за їх відсутності.

Суд вважає за можливе розпочати судове засідання у справі та вирішити клопотання про залишення позову без розгляду, подане позивачем без осіб, що приймають участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд вважає за можливе залишити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 без розгляду.

Щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.257 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвокатом Ілясовим О.О. в розмірі 5 500 грн., з у рахуванням доводів викладених у письмовому запереченні, суд виходить із наступного.

Договір про надання правничої допомоги адвокатом - підписаний сторонами Ляшевською Н.Г. (клієнт) та Адвокатським бюро «Ілясов. Терра» в особі керуючого Ілясова О.О. (адвокат) 16.08.2021 року. Пунктом 7.1. договору визначено, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до п.3.1. Договору, Клієнт оплачує Бюро послуги з надання правової допомоги за фактично виконану роботу, яка підтверджується актами виконаних робіт.

Згідно п. 3.5. Договору, вартість надання Бюро правової допомоги та інші форми винагороди за надання такої правової допомоги встановлюються і оплачуються на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін додаткових угод до цього Договору.

Представником відповідача адвокатом Ілясовим О.О. надано до суду Додаткову Угоду до Договору б/н від 16.08.2021 року датовану 02 червня 2022 року та заявлено до відшкодування за надані послуги 5500 грн.

Зі змісту вказаної Додаткової угоди вбачається, що вона встановлює загальну вартість послуг з надання правової допомоги за одну годину, а саме за надання послуг - 2500 грн. за одну годину, за участь в одному судовому засіданні 3000 грн.

В той же час, адвокат не приймав участь в судовому засіданні у даній справі. Актів виконаних робіт, як це передбачено п.3.1. Договору з описом проведеної роботи та кількості витрачених годин на надані послуги, чи будь яких інших доказів понесених відповідачем витрат до суду не надано.

Таким чином, відповідачем та її представником суду не надано підтверджуючих документів понесених судових витрат на правничу допомогу, а тому Заява про розподіл витрати на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Керуючись ст. ст. 142, 257, 260, 353-355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, примусове виселення - залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу правову допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. В. Мельник