КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/824/148/2022 Доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

08 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року позов було задоволено.

Визнано недійсним договір відступлення права вимог №009 від 30.09.2015 року за кредитним договором №27/10-7211 від 05.12.2006 року укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу Дельта М» () та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» ().

Застосовано наслідки недійсності договору №009 від 30.09.2015 року про відступлення права вимоги за кредитним договором №27/10-7211 від 05.12.2006 року укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу Дельта М» () та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» () та визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором №027/Д39461 від 05.12.2006 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу Дельта М» () та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» ().

Стягнуто з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу Дельта М» () та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» () на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в рівних частках по 275 грн. з кожного, понесеного ним судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Агенція з обмеженою відповідальністю Дельта М» подали апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року апеляційні скарги ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ТОВ «Агенція з обмеженою відповідальністю Дельта М» задоволено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

В подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року скасовано, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року залишено в силі.

Після касаційного перегляду судових рішень у даній справі, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року залишено без змін.

На адресу Київського апеляційного суду 23 листопада 2021 року надійшла заява ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» про ухвалення додаткового рішення суду у даній справі.

В поданій заяві про ухвалення додаткового рішення суду заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не здійснив розподіл понесених відповідачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Зокрема, заявник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції до суду подавалась заява про стягнення витрат на правову допомогу, а на підтвердження понесених витрат були надані наступні докази: акт прийому-передачі наданих послуг від 03 вересня 2018 року відповідно до договору про надання правничої допомоги від 21 листопада 2016 року; платіжне доручення №83 від 03 вересня 2018 року про сплату 30000 грн. згідно акту; акту №2 прийому-передачі наданих послуг від 18 вересня 2018 року відповідно до договору про надання правничої допомоги від 21 листопада 2016 року; платіжне доручення №85 від 18 вересня 2018 року про сплату 30000 грн.

На підставі викладеного в заяві, просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 60000 грн., що понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 листопада 2021 розгляд вказаної заяви було призначено судді-доповідачу Пікуль А.А.

Згідно з Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року було призначено повторний авто розподіл цивільної справи у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2021 року розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення було призначено судді-доповідачу Голуб С.А., судді: Писана Т.О., Таргоній Д.О.

24 листопада 2021 року Київським апеляційним судом було направлено запит на електронну адресу Святошинського районного суду м. Києва про витребування цивільної справи №759/14346/16 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Згідно листа Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року вбачається, що витребовувану цивільну справу було надіслано на адресу Верховного Суду для розгляду заяви про розподіл судових витрат.

На адресу Київського апеляційного суду матеріали витребовуваної справи надішли лише 27 січня 2022 року, що підтверджується вхідним штампом, та були передані судді-доповідачу 28 січня 2022 року.

Вказані обставини призвели до неможливості розгляду заяви про ухвалення судового рішення в межах строку, що визначений нормами чинного цивільного процесуального законодавства.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Разом з тим, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення вважає, що подану заяву слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положенням ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Питання про стягнення витрат на правову допомогу було ініційоване заявником ще під час подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу були надані суду одночасно із поданням заяви про ухвалення додаткового рішення в межах строку наданого ст. 141 ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «»Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинним цивільно-процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, відповідачем в суді першої інстанції до початку судових дебатів була подана заява про стягнення з позивача витрат на правову допомогу з доказами, що підтверджують їх понесення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з акту прийому-передачі наданих послуг від 03 вересня 2018 року ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» понесла витрати на правову допомогу, які включають в себе: вивчення позовної заяви (4 год.), надання усних консультації (2 год), погодження правової позиції (1 год.), підготовка представника товариства до участі в судових засіданнях без участі адвоката (3 год.), складання заперечення проти позовних вимог та заяви про надання документів (3 год.), вивчення позовної заяви, що подання на виконання вимог ухвали суду (2 год.), надання усних консультацій з урахування нового змісту позовних вимог (1 год.), складання відзиву на позов (4,5 год.), ознайомлення з матеріалами справи 28 серпня 2018 року (2,5 год.), ознайомлення з матеріалами справи 30 серпня 2018 року (3,5 год.), участь в судовому засіданні 03 вересня 2018 року (3 год.).

Загальна кількість годин, витрачених адвокатом на надання правової допомоги ТОВ «Колекторська компанія «Гарант», згідно акту від 03 вересня 2018 року, становить 29,5 год.

Згідно з акту №2 прийому-передачі наданих послуг від 18 вересня 2018 року ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» понесла витрати на правову допомогу, які включають в себе: ознайомлення з матеріалами справи 10 вересня 2018 року (5,5 год.), ознайомлення з матеріалами справи 13 вересня 2018 року (7,5 год.), ознайомлення з матеріалами справи 14 вересня 2018 року (5,5 год.), вивчення відповіді на відзив (3 год.), вивчення клопотання про долучення доказів (0,5 год.), складення заперечень на клопотання про долучення доказів (3 год.), складення заперечення на відповідь на відзив (3 год.).

Загальна кількість годин, витрачених адвокатом на надання правової допомоги ТОВ «Колекторська компанія «Гарант», згідно акту від 18 вересня 2018 року, становить 27 год.

ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» погоджено, що вартість однієї години наданих послуг адвокатом Голубом М.В. становить 1489 грн. 20 коп.

Також, ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» погоджено розмір оплати послуг адвоката Голуба М.В., який становить 30000 грн., згідно акту від 03 вересня 2018 року та 30000 грн., згідно акту від 18 вересня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши зазначені в акті витрати на правову допомогу, суд апеляційної інстанції не погоджується із заявленим розміром витрат на правову допомогу, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до 06 серпня 2018 року представництво інтересів ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» здійснювалось представником Сич О.Ю., що підтверджується довіреністю, яка міститься в матеріалах справи (т. 1, а.с 83, 142).

Відповідно не знайшли свого підтвердження витрати понесені ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» на складення заперечень проти позовних вимог, які вказані в акті від 03 вересня 2018 року, оскільки в матеріалах справи відсутні такі заперечення. Також, не знайшли свого підтвердження витрати понесені ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» на складення заяви про надання документів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заява про надання документів була складена, подана та підписана директором ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» Ліскович Д.В. (т. 1, а.с. 50).

Щодо підготовки представника ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» до участі в судовому засіданні без адвоката Голуба М.В., то суд апеляційної інстанції не вважає це витратами, які пов`язані з розглядом справи, оскільки до 06 серпня 2018 року представником ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» за довіреністю був Сич О.Ю., а після 06 серпня 2018 року у всіх судових засідання інтереси ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» представляв адвокат Голуб М.В.

Щодо ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно акту від 03 вересня 2018 року, вбачається, що представник ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» двічі ознайомлювався з матеріалами справи, а саме 28 серпня 2018 року та 30 серпня 2018 року та витратив на ознайомлення з матеріалами справи 6 год., які на день ознайомлення складалися з одного тому на 170 арк., при цьому не надав суду жодних підтверджуючих доказів що ознайомлення з матеріалами справи потребували 6 годин, а той час як згідно акту вбачається, що адвокат вже вивчив позовну заяву та уточнену позовну заяву, здійснював підготовку відзиву на позову та надавав усні консультації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає не підтвердженими витрати понесені адвокатом Голубом М.В. на ознайомлення з матеріалами справи.

Щодо особистої участі адвоката Голуба М.В. в судовому засіданні.

Згідно акту від 03 вересня 2018 року, вбачається, що представник ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» - адвокат Голуб М.В. на особисту участь в судовому засіданні 03 вересня 2018 року витратив 3 години, разом з тим, згідно з протоколу судового засідання від 03 вересня 2018 року вбачається, що судове засідання тривало 1 год. 20 хв. (т.1, а.с. 205-206), відповідно оплаті підлягає участь адвоката в судовому засіданні не за 3 години, а за 1 год. 20 хв.

Отже, за підрахунками суду апеляційної інстанції загальна кількість годин, яка витрачена адвокатом Голубом М.В. на представництво інтересів ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» становить 15,7 год., замість заявлених в акті від 03 вересня 2018 року 29,5 год., відповідно розмір понесених витрат на правову допомогу згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 03 вересня 2018 року становить 23380 грн. 44 коп. = (15,7*1489,20).

Щодо понесених витрат на правову допомогу згідно акту №2 прийому-передачі наданих послуг від 18 вересня 2018 року.

В даному акті зазначено, що представником ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» - адвокатом Голубом М.В. було витрачено 18,5 годин на ознайомлення з матеріалами справи 10 вересня 2018 року, 13 вересня 2018 року, 14 вересня 2018 року.

З урахуванням того, що адвокат Голуб М.В. 30 серпня 2018 року вже ознайомлювався з матеріалами справи в одному томі на 170 арк., то на момент ознайомлення з матеріалами справи у вересні 2018 року до матеріалів справи додалось ще 40 арк., тобто фактично адвокат ознайомлювався з 40-ка новими аркушами справи майже добу, при цьому не надав суду жодних доказів на підтвердження витраченого часу на таке ознайомлення з матеріалами справи.

Щодо понесених витрат на вивчення відповіді на відзив, вивчення клопотання про долучення доказів, складення заперечень на клопотання про долучення доказів, складення заперечення на відповідь на відзив, то згідно акту №2 від 18 вересня 2018 року адвокатом Голубом М.В. витрачено 9,5 год.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі дії взаємопов`язаними, оскільки складення заперечень включає в себе й вивчення змісту заяв відносно яких пишуться заперечення та вважає, що на такі дії адвокатом витрачено 3,5 години.

Отже, за підрахунками суду апеляційної інстанції загальна кількість годин, яка витрачена адвокатом Голубом М.В. на представництво інтересів ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» становить 3,5 год., замість заявлених в акті № 2 від 18 вересня 2018 року 27 год., відповідно розмір понесених витрат на правову допомогу згідно акту №2 прийому-передачі наданих послуг від 18 вересня 2018 року становить 5212 грн. 20 коп. = (3,5*1489,20).

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» про ухвалення додаткового судового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» витрат на правову допомогу в загальному розмірі 28592 грн. 64 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 131, 133, 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення в даній справі.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (зареєстроване місце знаходження: вул. Підлісна, 3, м. Київ, 03164, ) витрати на правову допомогу у розмірі 28592 грн. 64 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: