Провадження № 2/522/550/22
УХВАЛА

13 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

представника позивача Сазонової А. О,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання щодо прийняття відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Надіслано учасникам справи копію ухвали про відкриття провадження у справі, надіслано відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 10.05.2022 відповідач ОСОБА_1 пояснила, що не отримувала копію позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі, а підпис на рекомендованому повідомленні про отримання копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі, направлених судом на її адресу, їй не належить, у зв`язку з чим просила надати їй копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач ОСОБА_1 отримала у суді 10.05.2022, про що свідчить її власноручний підпис. Розгляд справи призначено на 13.06.2022.

У судовому засіданні 13 червня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, до якої додала заяву про поновлення строку на подання відзиву. У заяві просила поновити їй строк на подання відзиву у зв`язку з воєнним станом та сімейними обставинами. У судовому засіданні пояснила, що вона здійснює догляд за хворим родичем, що перешкоджало їй вчасно подати відзив на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні категорично заперечувала проти поновлення строку на подання відзиву та його прийняття з посиланням на те, що справа перебуває у провадженні суду з вересня 2021 року, відповідач протягом тривалого часу не з`являлася до суду, хоча повідомлялася належним чином про розгляд справи за адресою, за якою вона наразі проживає. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості вчасно подати відзив на позовну заяву, в тому числі засобами поштового зв`язку, а тому просила відмовити у прийнятті відзиву у зв`язку з пропуском відповідачем строку на його подання та відсутністю підстав для його поновлення.

Вирішуючи клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи-отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За правилами ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як встановлено судом, відзив на позовну заяву подано відповідачем лише 13.06.2022, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові від 28 квітня 2021 року в справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання виникнуть порушення прав сторін - учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Судом ураховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дотримання дисципліни учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Підстави пропуску встановленого судом процесуального строку можуть бути визнані поважними, а строк продовжено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений строк вчинення процесуальної дії, зокрема подання відзиву на позовну заяву. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Обґрунтовуючи неможливість подання відзиву у встановлений судом строк, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що вона здійснює догляд за хворим родичем, при цьому жодних доказів на підтвердження цих обставин не надала. Також відповідач жодним чином не обґрунтувала неможливість подання відзиву у строк, встановлений судом, і у зв`язку з веденням воєнного стану. Саме по собі посилання на наявність цих обствин, без підтвердження належними та допустимими доказами наявності перешкод для вчасного вчинення процесуальної дії, не є достатньою підставою для продовження такого строку.

Відтак, підстави вважати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання відзиву відсутні, оскільки заявник не надала жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску встановленого судом строку, які беззаперечно свідчать про наявність обставин, що перешкодили відповідачу своєчасно подати до суду відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на подання відзиву відсутні, то відзив залишається без розгляду, як такий, що поданий поза межами встановленого строку.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 178 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву відмовити.

Відзив ОСОБА_1 на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Федчишена