25.05.2022 Справа № 469/119/20
2/469/96/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 не з`явився,
представник позивача Є.Федоров не з`явився,
представник відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
05 березня 2020 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача ОСОБА_3 надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначав про необґрунтованість відзиву і доведеність обставин, викладених позивачем, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» декілька разів у судове засідання не з`явився та не повідомили причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлеі належним чином; відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неналежність доказів, наданих позивачем, недоведеність позовних вимог, відсутність між сторонами угоди щодо виплати "мотиваційних коштів", а грошові зобов"язання відповідача перед позивачем стосуються лише виплати орендної плати за договором оренди земельних ділянок.
Зважаючи, що сторони виклали свою позицію у направлених до суду відзиві та відповіді на відзив, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, але не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні або надати заяви про його відкладення, що не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі ст.223 ЦПК України вирішив справу без присутності учасників справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Орендодавцем та орендарем на підставі проведеної попередньої звірки взаєморозрахунків підтверджують відсутність заборгованості по орендній платі та по інших грошових зобов"язаннях, що передбачені договором оренди; орендна плата по 31 грудня 2017 року включно нараховується та виплачується ТОВ "Ім.КЛ.Петровського", ТОВ "Південь Агро Інвест" здійснює нарахування орендної плати починаючи з 01 січня 2018 року (п.4 Додаткової угоди).
Сторони домовились викласти договір оренди у новій редакції, відповідно до якої, зокрема, строк дії договору визначений до 31 грудня 2022 року (п.3.1).
Право оренди земельних ділянок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.12, 13).
Згідно зі ст.13 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15Закону України Про оренду землі визначені істотні умови договору оренди землі, а саме: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Будь-які додаткові виплати у розмірі 6635,00 грн. за користування земельними ділянками позивача чи за укладення/продовження договору оренди ("мотиваційні виплати") вказаним договором не передбачені.
За таких обставин, ні нормами законодавства, ні нормами укладеної між сторонами угоди не передбачено обов`язку по сплаті відповідачем мотиваційних коштів на користь позивача.
Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК України способами.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Нормою ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Законодавство України не містить поняття "мотиваційних виплат".
Разом з тим, Цивільний кодекс України визначає право на публічну обіцянку винагороди без оголошення конкурсу (ст.1144), за яким особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо).
Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб.
У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди.
У разі публічної обіцянки винагороди завдання, яке належить виконати, може стосуватися разової дії або необмеженої кількості дій одного виду, які можуть вчинятися різними особами (ст.1145 ЦК України).
У разі публічної обіцянки винагороди для виконання завдання може бути встановлений строк (термін). Якщо строк (термін) виконання завдання не встановлений, воно вважається чинним протягом розумного часу відповідно до змісту завдання (ст.1146 ЦК України).
Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що між сторонами виникли правовідносини щодо зобов`язання відповідача сплатити винагороду (мотиваційні кошти) на користь позивача за обставин, викладених у позовній заяві.
Зокрема, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, коли, за яких обставин, яким чином, яким саме особам чи колу осіб, за які дії і строк їх виконання саме відповідачем було сповіщено про винагороду ("мотиваційні виплати").
Надана позивачем копія листа ТОВ "Південь Агро Інвест" від 21 листопада 2019 року № 449/1 інформації щодо умов сповіщення про винагороду, зокрема, про особу, яка здійснила таке сповіщення, та про виконання позивачем умов такого сповіщення не містить.
Додаткова угода від 01 січня 2018 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо земельних ділянок ОСОБА_5 не є належними доказами обставин, викладених позивачем, оскільки не містять інформації про виплату відповідачем ОСОБА_5 "мотиваційних виплат" на умовах, зазначених у позовній заяві, і поширення таких умов на позивача.
Таким чином, позивачем не доведено, що саме відповідач повинен сплатити мотиваційні кошти на його користь за укладення додаткової угоди від 01 січня 2018 року до договору оренди землі, у зв"язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: