ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/686/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/3975/21 Категорія: 310020000 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року, у складі судді Скляренко В.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника - ОСОБА_3 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивував тим, що на підставі рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси, був виданий виконавчий лист № 2/711/2501/13 від 06.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Як на підставу для зменшення розміру аліментів зазначав, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - дочку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також потребує належного матеріального забезпечення. Також вказував, що під його опікою перебуває його матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має вади зі здоров`ям та потребує утримання у зв`язку з її лікуванням.

А тому, оскільки позивач, зважаючи на те, що він тимчасово не працює, та з огляду на тяжку епідеміологічну ситуацію у світі має фінансові труднощі, а також має на утриманні третю неповнолітню дитину та свою хвору матір похилого віку, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ј частини на 1/8 частину всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2013 року і продовжуючи до досягнення дітьми повноліття. Також просив відкликати з Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі листи Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/711/2501/13 від 06.02.2014 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають на утриманні позивача. Тобто, позивачем не доведено, що його матеріальний стан погіршився і він на даний час не має можливості сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей в тому розмірі, який був визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2013.

Крім того, суд зазначив, що тимчасове безробіття позивача, яке водночас не підтверджено письмовими доказами, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем надано достатній доказ на підтвердження факту зміни сімейного стану - свідоцтво про народження ОСОБА_6 , а тому у нього виник обов`язок утримувати цю дитину на рівні з іншими. Вказує, що та обставина, що він не перебуває в шлюбі з матір`ю дитини та не проживає з нею під одним дахом не свідчить про те, що він не піклується про дитину.

Також звертає увагу суду на те, що на утриманні позивача перебуває мати ОСОБА_7 , яка має проблеми зі здоров`ям та потребує кошти на лікування. Вказує, що до суду було надано довідку, згідно якої ОСОБА_7 потребує стороннього догляду та постійного лікування.

Звертає увагу, що суд зробив хибний висновок вказавши, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки такий висновок порушує права наступно народжених дітей, завідомо обмежуючі їх права щодо належного утримання нарівні з іншими дітьми, на утримання яких стягуються аліменти.

Крім того, зазначає, що незрозумілим є висновок суду щодо спроможності позивача сплачувати аліменти у встановленому розмірі, оскільки заборгованість по аліментах була сплачена у лютому 2022 року. Проте, суд не врахував, що заборгованість була погашена не позивачем, а ОСОБА_3 , яка є сестрою позивача, з власних коштів, а позивач в цей час перебував поза межами України. Натомість, при новому розгляді справи представник позивача надасть суду достатні докази, які свідчать про сплату заборгованості по аліментах саме нею.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, мотивуючи тим, що рішення є законним т обґрунтованим, ухваленим з повним з`ясуванням всіх обставин у справі.

Зазначає, що позивачем не надано доказів з яких можливо встановити погіршення його матеріального становища, що свідчило б про неможливість сплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі.

Крім того, позивачем не доведено реальну участь в утриманні іншої малолітньої дитини та матері, розмір такого утримання, оскільки доказів на підтвердження даних обставин ОСОБА_1 не надано.

Також ОСОБА_2 наголошує на тому, що позивач є працездатною особою, доказів щодо погіршення його стану здоров`я та наявність медичних протипоказань до праці останнім не надано.

Вказує, що позивач належним чином дітей не утримував, своєчасно аліменти не сплачував та мав постійну заборгованість, яку погасив лише у лютому 2022 року з невеликою переплатою, а тому суд вірно зробив висновок про наявність у ОСОБА_1 можливості сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі, який визначено рішенням суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2022 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2/711/2501/13 від 06.02.2014 Придніпровського районного суду м. Черкаси з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2013 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2013 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12).

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що в нього змінився сімейний та майновий стан, а саме, народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.11.2016 НОМЕР_1 (а.с. 10) та мати, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на його утриманні, оскільки має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування (а.с.13-16).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що у нього народилась ще одна дитина ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та суперечитиме їхнім інтересам.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Не заслуговують на увагу твердження позивача, які суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, щодо перебування матері позивача ОСОБА_7 на його утриманні, оскільки дані доводи не підтверджені жодними доказами.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному раніше, про що свідчить також погашення заборгованості по аліментам, здійсненого у лютому 2022 року не позивачем, а, як зазначено в апеляційній скарзі, його представником, яка водночас є сестрою позивача - ОСОБА_3 .

Так, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що заборгованість погашена у лютому 2022 року не позивачем, а іншою особою.

Водночас, перерахування коштів на сплату аліментів не особисто позивачем, ще не свідчить про майнову неспроможність боржника сплачувати аліменти, а лише про внесення коштів іншою особою.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено погіршення майнового стану або зміни сімейного стану, зокрема, позивачем не надано доказів утримання ним матері ОСОБА_7 , а також малолітньої доньки ОСОБА_6 , неможливості сплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі, а тому суд першої інстанції вірно оцінив наявні у справі докази та прийняв обґрунтоване та законне рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Підстав для скасування або зміни рішення суду у апеляційній скарзі не наведено та колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року у даній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова