РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2451/21

Провадження № 2/293/210/2022

06 червня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Дятел В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

Позивач звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді 61/100 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадкове майно у вигляді 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.

Позов обґрунтовувався тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 прийняв спадкове майно у вигляді 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Заповіт спадкодавцем ОСОБА_3 складено не було. Зазначає, що позивач та його мати ОСОБА_5 прийняли вищевказане спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Крім того, до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 - донька ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 на час хвороби батька була повнолітньою, незаміжньою, дітей не мала, проживала у м. Житомирі та мала можливість надавати допомогу хворому, лежачому батьку, який в силу тяжкої хвороби не міг сам себе доглядати і потребував допомоги доньки, а відповідач знала і умисно ухилялася від надання допомоги, просив позовні вимоги задовольнити.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

08.12.2021 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху (а.с.19-20).

21.12.2021 на виконання ухвали суду від 08.12.2021 позивачем подано уточнену позовну заяву з додатками (а.с. 22-43).

24.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №293/2451/21, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні з викликом сторін, підготовче засідання призначено на 20.01.2022 (а.с.45-46).

Ухвалою від 20.01.2022 постановлено витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкладено підготовче засідання на 10.02.2022 (а.с.56-57).

10.02.2022 ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання за клопотанням представника позивача відкладено на 14.03.2022 (а.с.64-65).

14.03.2022 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 05.04.2022 (а.с.81).

23.03.2022 відповідач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити (а.с.84).

05.04.2022 ухвалою суду відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, підготовче провадження закрито, судовий розгляд справи по суті призначено на 10.05.2022 (а.с.86).

10.05.2022 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 06.06.2022 (а.с.101).

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась встановленим порядком, згідно заяви від 22.03.2022 просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 06.06.2022 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Батьками позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.15).

Відповідно до довідки №417 від 19.03.2021, виданої КНП "Черняхівське ТМО" вбачається, що медична документація на ОСОБА_3 у закладі відсутня. Згідно записів у журналі про причини смерті встановлено, що ОСОБА_3 помер вдома ІНФОРМАЦІЯ_1 , від раку коріння язика з переходом на гортаноглотку, ракова інтоксикація (а.с.17).

З будинкової книги та довідки №807 від 16.03.2021, виданої виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований та проживав в частині будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 та впродовж шести місяців після смерті у вказаній частині будинку були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_1 (а.с.10, 30-43).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.14).

З довідки № 912 від 02.04.2021, виданої виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті була зареєстрована та проживала в частині будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_5 та впродовж шести місяців після смерті у вказаному будинку був зареєстрований та проживав син - ОСОБА_1 (а.с.11).

Постановою від 02.08.2016 державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 61/100 ідеальні чаcтки житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , який належав ОСОБА_4 , батьку померлого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був ОСОБА_3 , його син, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, в зв`язку з тим, що не було подано правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок (а.с.12-13).

Згідно спадкової справи № 132/1998, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, спадкоємцями за законом є дочка - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, та син - ОСОБА_1 (а.с.74).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 . В 1997-1998 роках батько позивача хворів на рак горла, лежав у лікарні, потім вдома. Мати позивача ОСОБА_5 працювала продавцем в гастрономі, позичала кошти на ліки для хворого чоловіка, повідомляла, що сама дивилась за чоловіком, ніхто підтримки не надав. Донька ОСОБА_3 ОСОБА_2 до батька не приїжджала, гроші не надавала, на похороні її не було.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_3 , якому часто допомагав. Коли ОСОБА_3 хворів, за ним доглядала дружина ОСОБА_5 , вони разом проживали, більше не було кому приглядати за хворим, бо син був неповнолітнім, а ОСОБА_2 (донька) до батька не приходила, на похороні батька також не була.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 528 ЦК Української РСР не мають права стати спадкоємцями за законом (…), а також батьки і повнолітні діти, що злісно ухилялися від виконання покладених на них в силу закону обов`язків по утриманню спадкодавця, якщо ці обставини підтверджені в судовому порядку. Аналогічні положення закріплені статтею 1224 ЦК України, 2004 року.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, який є сином спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги за законом, посилається на наявність підстав, визначених законом, для усунення відповідача, яка є донькою ОСОБА_3 , від права на спадкування, оскільки останній фактично перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги, догляду, а відповідач не приймала участі у догляді за ним, не вчиняла належних дій щодо утримання та надання допомоги, якої він потребував.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається із 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

02.08.2016 ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Постановою від 02.08.2016 державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 61/100 ідеальні чаcтки житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 належав ОСОБА_4 , батьку померлого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був ОСОБА_3 , його син, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, в зв`язку з тим, що не було подано правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок.

Згідно спадкової справи № 132/1998, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, спадкоємцями за законом є дочка - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, та син - ОСОБА_1 .

Суд приймає роз`яснення, які містяться в пункті 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15 (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17 (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15 (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16 (провадження № 61-15926св18).

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 209/4512/14-ц).

Суд вважає, що показання допитаних свідків не містять інформації про винну поведінку відповідача щодо злісного ухилення від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_3 , що відповідач усвідомлювала свій обов`язок щодо надання допомоги хворому, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, а стверджують лише про піклування над хворим ОСОБА_3 з боку його дружини ОСОБА_5 , які проживали разом, що підтверджує факт наявності між ними відносин, притаманних сім`ї.

Показання свідків не доводять свідомого ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, потребу останнього у такій допомозі саме від відповідача, недостатність допомоги з боку матері позивача.

В той же час перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані не свідчить про злісне ухилення відповідача від надання хворому допомоги, а також винної поведінки відповідача (зокрема, відмови від надання допомоги батькові), потребу спадкодавця у допомозі саме відповідача, її необхідність для існування спадкодавця.

Позивач не довів обставин для усунення відповідача від спадкування, на які посилався на обґрунтування своїх вимог, не надав доказів на підтвердження потреби спадкодавця в отриманні допомоги саме відповідача за умови її надання іншими особами, а також, що відповідач мав матеріальну змогу надавати таку допомогу. Матеріали справи не містять доказів, що спадкодавець звертався до відповідача за наданням такої допомоги, а також не надано доказів, що відповідач умисно ухилявся від надання допомоги.

Доводи позивача, що відповідач не приїжджала до хворого батька, а також не була на похованні, не є підставою для усунення її від права на спадкування, тому що не свідчить про злісне ухилення її від надання допомоги спадкодавцю.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт злісного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, а саме винну поведінку, яка б свідчила, що відповідач мала можливість виконувати обов`язок щодо допомоги спадкодавцю, але не вчиняла необхідних дій для цього. Не доведено потреби ОСОБА_3 в отриманні допомоги саме від відповідача, яка проживала окремо. За життя померлий ОСОБА_3 не звертався про допомогу до відповідача і судом не встановлено про відмову останньої від надання такої допомоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, рішення від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім, та інші доводи сторін не спростовує.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи даний спір, суд надавши належну оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, встановивши, що відповідач злісно не ухилялася від виконання покладених на неї в силу закону обов`язків по утриманню спадкодавця, не вчиняла умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, який перебував під опікою своєї дружини, та, виходячи із відсутності вимог, передбачених ст. 528 ЦК Української РСР, для усунення від права на спадкування за законом, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог позивача та залишення їх без задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

З огляду на те, що в позові ОСОБА_1 відмовлено, суд з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України, судові витрати покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_5

Повне рішення складено та підписано 14.06.2022.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ