Справа № 354/124/22
Провадження № 2/354/319/22
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

03 лютого 2022 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Яремчанського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровими номерами :11:016:0061, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , які містяться на рахунках у банківських установах.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 передав у якості завдатку за продаж земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:016:0061, ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що еквівалентно 97 829, 00 грн. Однак, ОСОБА_2 відмовилася від продажу земельної ділянки, а отримані кошти не повертає. Крім того, від позивача переховується, уникає зустрічі з ним, на прохання повернути кошти не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв`язку із не поверненням відповідачкою грошових коштів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, однак, вважає, що вказана поведінка відповідачки свідчить що вона і в подальшому буде створювати перешкоди для виконання грошового зобов`язання, а тому невжиття вказаних заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення у даній цивільній справі та унеможливить ефективний захист його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з поданої позовної заяви та долучених до неї документів, зокрема розписок від 02.06.2016 та 06.09.2016, відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 аванс на земельну ділянку в сумі 2500 доларів США та для виготовлення документів для продажу земельної ділянки у розмірі 1000 доларів США відповідно.

В обгрунтування поданої заяви позивач вказує, що відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від продажу земельної ділянки, а отримані кошти позивачу не повертає. З огляду на таку поведінку позивачки, що свідчить про подальше створення нею перешкод для виконання грошового зобов`язання, відповідач просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровими номерами :11:016:0061, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , та накласти арешт на грошові кошти останньої, які містяться на рахунках у банківських установах у межах суми боргу.

Однак, позивачем до позовної заяви не долучено доказів, які б давали суду правові підстави для накладення арешту на земельну ділянки та на грошові кошти, що належать на праві власності відповідачці. Так, позивачем не надано жодного доказу щодо вартості земельної ділянки, на яку він просить накласти арешт, що у свою чергу перешкоджає суду з`ясувати питання щодо співмірності заявлених вимог з обраним заходом забезпечення позову. Суд звертає увагу, що предметом позову є стягнення грошових коштів у сумі 3500 доларів США, що еквівалента 97 829 грн 00 коп, тому, з огляду на те, що аргументи вказаної заяви зводяться виключно до стягнення з відповідача ОСОБА_2 позики, захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку не пов`язаний із предметом позовної вимоги та не доведено позивачем, що він відповідає принципу співмірності із заявленою позовною вимогою, а тому не може бути застосований судом.

Крім того, суд приходить до висновку, що і вимоги заяви про накладення арешту на грошові кошти відповідачки, які містяться на рахунках у банківських установах, також не підлягають задоволенню, оскільки вони є не конкретизованими. Позивачем не зазначено конкретних рахунків та назв банківських установ, що може призвести, у разі задоволення такої вимоги, до накладення арешту на рахунки стосовно накладення арешту на які містяться заборони законодавством.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та потребує чіткої конкретизації та достатніх доказів, які б без сумніву доводили наявність правових підстав для застосування певних видів заходів забезпечення позову та відповідність таких заходів забезпечення позову принципам інституту забезпечення позову, зокрема, принципу співмірності та конкретизації.

З огляду на це, на даний час відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, однак суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, представника позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М. В. Остап`юк