Провадження № 2/344/868/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Лукинів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі - «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 26 000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.06.2021 року ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за що його було притягнуто до кримінальної відповідальності вироком суду.

У зв`язку з цим, Позивач, покликаючись на те, що кримінальним правопорушенням йому було спричинено моральних страждань, просить стягнути з Відповідача завдану йому моральну шкоду в розмірі 26 000,00 грн., оскільки протиправні дії ОСОБА_2 завдали йому не лише фізичного болю, але й моральних страждань, принизили честь та гідність ОСОБА_1 .

Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

На судове засідання, призначене на 27.01.2022 року Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, заперечуючи проти позову, Відповідач покликався на те, що вчиненню ним кримінального правопорушення сприяла протиправна поведінка ОСОБА_1 по відношенню до дівчини, а, окрім того, ОСОБА_1 також було завдано тілесних ушкоджень і ОСОБА_2 , однак він до правоохоронних органів з цього приводу не звертався.

На судове засідання, призначене на 27.01.2022 року Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка є дівчиною Відповідача ОСОБА_2 та була свідком кримінального правопорушення, пояснила в суді, що вчиненню ОСОБА_2 дій щодо побиття ОСОБА_1 передувало фізичне насильство з боку ОСОБА_1 щодо його власної дівчини ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 фактично її захищав.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2021 року у справі №344/13135/21 (а.с.4-5), яка набрав законної сили 28 вересня 2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно мотивувальної частини вироку суду:

« ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_1 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 19.06.2021 року близько 03 години на зупинці громадського транспорту по АДРЕСА_1 перебували ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . В цей час, до них підійшов їх спільний знайомий ОСОБА_1 , який попросив у своєї дівчини ОСОБА_5 піти разом із ним додому, на що остання відмовилась.

В цей час ОСОБА_2 , обурившись діями ОСОБА_1 , який змушував ОСОБА_5 йти додому, перебуваючи під впливом негативних емоцій, діючи умисно, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до ОСОБА_1 та умисно наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку голови та тулуба потерпілого ОСОБА_1 .

Надалі, з метою уникнення заподіяння тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_1 направився до магазину « Лайм », що за адресою: вул.Галицька, 36/2, в м.Івано-Франківську , а ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пішли слідом за потерпілим.

В подальшому, знаходячись біля магазину «Лайм», ОСОБА_2 продовжив конфлікт із ОСОБА_1 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до потерпілого та умисно наніс два удари кулаком правої руки в ділянку голови потерпілого, в результаті чого ОСОБА_1 впав спиною на землю.

Після цього ОСОБА_2 , продовжуючи свої неправомірні дії, при цьому маючи фізичну перевагу над потерпілим, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та те, що потерпілий ОСОБА_1 лежить на землі та не чинить йому опору, наніс один цілеспрямований удар правою ногою в ділянку тулуба потерпілого ОСОБА_1 . В подальшому потерпілий, намагаючись підвестись, охопив ОСОБА_2 за ноги, після чого ОСОБА_2 продовжив наносити серію ударів кулаками рук в ділянку спини та голови потерпілого. Вказані неправомірні дії ОСОБА_2 були припинені ОСОБА_5 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, синцями та саднами в ділянках голови, які згідно висновку експерта №453-301-Д від 12.08.2021, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а також синця в ділянці лівого плеча, саден в ділянках обох рук та ніг, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідач ОСОБА_2 , який в даній цивільній справі заперечував проти позовних вимог, посилаючись на відсутність його вини у завданні тілесних ушкоджень Позивачу, не надав суду доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що обставини, встановлені Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2021 року у справі №344/13135/21, який набрав законної сили 28 вересня 2021року, - в частині, чи мали місце відповідні дії та чи вчинені вони відповідною особою, - не спростовані Відповідачем та повинні бути враховані судом при розгляді даної цивільної справи про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Посилаючись на наявність вищевказаного судового рішення, а також на те, що в результаті дій ОСОБА_2 . Позивачу було завдано моральної шкоди, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним цивільним позовом про стягнення з Відповідача моральної шкоди в сумі 26 000,00 грн.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи Позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, заявленого до відшкодування розміру завданої моральної шкоди у 26 000,00 грн., Суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження саме такого розміру завданої моральної шкоди Позивачем Суду не надано.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої Позивачу моральної шкоди, в судовому засіданні він покликався на те, що моральної шкоди було завдано Позивачу у зв`язку з фізичним болем, що призвело до моральних страждань, втрати сну та спокою, а також приниженням його честі, гідності перед дівчиною. Крім того, оскільки факт побиття припав на випускний у Івано-Франківському медичному університеті, Позивач змушений був пояснювати своїм одногрупникам походження видимих травм у нього на обличчі.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши пояснення Позивача в судовому засіданні щодо форм прояву завданої моральної шкоди, зважаючи на те, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт завдання Відповідачем Позивачу легких тілесних ушкоджень, - Суд приходить до висновку про те, що в рамках даної цивільної справи Позивачем доведено факт завдання йому моральної шкоди Відповідачем, зокрема, пов`язаної з відчуттям певного ступеню фізичного болю внаслідок тілесних ушкоджень, а також приниження перед особами жіночої статі, які були свідками пригоди.

Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що в рамках даної цивільної справи доказуванню підлягає не лише факт завдання моральної шкоди та конкретних форм її прояву, а й заявлений до відшкодування розмір у 26 000,00 грн.

Доказів на підтвердження того, що розмір моральної шкоди Позивачу за наслідками дій Відповідача становить саме 26 000,00 грн., - Позивачем Суду не надано.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що внаслідок психологічного потрясіння внаслідок протиправних дій саме Відповідача Позивач звертався до відповідних фахівців, йому призначалися відповідні медикаменти (заспокійливі, снодійні тощо) Суду не надано.

Факт приниження перед дівчиною також не знаходить свого підтвердження, оскільки емоційний поріг сприйняття чоловіком протиправних дій щодо нього, очевидно, що у кожної особи є різним, а тому повинен з0ясовуватися у кожному конкретному випадку.

Отже, враховуючи конкретні обставини спірних правовідносин, враховуючи висновки Вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2021 року у справі №344/13135/21, Суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача щодо відшкодування розміру моральної шкоди у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2 393,00 грн., оскільки вважає вказаний розмір розумним, справедливим та адекватним способом відновлення порушеного немайнового права Позивача.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати слід розподілити відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 2393,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок UА 0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) судовий збір в розмірі 84,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2022 року.

Суддя Домбровська Г.В.