Ухвала

07 червня 2022 року

м. Київ

справа № 711/1542/17

провадження № 61-4928ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянської окружної прокуратури Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за заявами керівника Смілянської окружної прокуратури - про поворот виконання судового рішення і ОСОБА_1 - про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до суду із заявою про поворот виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року в цій справі, яка була скасована постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 червня 2021 року в задоволенні заяви керівника Смілянської окружної прокуратури відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Смілянської окружної прокуратури задоволено. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2021 року скасовано. Заяву керівника Смілянської окружної прокуратури про поворот виконання судового рішення задоволено частково. Допущено поворот виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 612 000 грн таким шляхом: стягнуто із ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн, безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що касаційні скарги подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив зупинити виконавче провадження № 677939993 від 15 грудня 2021 року про стягнення з нього на користь Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 612 000 грн, безпідставно сплачених на відшкодування моральної шкоди; витребувати з відділу Державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у місті Київ виконавчий лист № 717/1542/17, виданий 19 жовтня 2021 року Придніпровським районним судом міста Черкаси, та визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року - без змін.

02 червня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і залишити в силі ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 червня 2021 року.

Касаційне провадження в частині оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, яка повторно оскаржується ним, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не може бути переглянута судом касаційної інстанції, оскільки ухвала місцевого суду про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, переглядалася в апеляційному порядку на підставі пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17, згідно з яким тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в касаційному порядку не передбачено.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Помилкове зазначення в постанові Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

Оскільки ухвала Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянської окружної прокуратури Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за заявами керівника Смілянської окружної прокуратури про поворот виконання судового рішення і ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко