Справа №351/2284/21
Номер провадження №2/351/207/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретар Нагірняк В.М. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, який мотивував тим, що його батькові ОСОБА_2 , на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,42 га, яка знаходиться на території Ганьківської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із зазначеної вище земельної ділянки, єдиним спадкоємцем на яку за законом є позивач по справі ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач зазначає, що на даний час не має можливості нотаріально оформити право на спадщину на землю, а тому звернувся у суд із даним позовом, яким просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,42 га, яка знаходиться на території Ганьківської сільської ради Коломийського (раніше Снятинського) району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ІФ №021648, виданого 22.02.2001 на ім`я ОСОБА_2 .

Представник позивача, адвокат Петричка О.Є. подав до суду заяву, якою позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі позивача та його представника.

Заступник міського голови Снятинської міської ради В.Анатійчук подав до суду заяву, у якій зазначив, що Снятинська міська рада у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, справу просив розглядати без участі представника міської ради.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Копію Державного акту серії ІІІ-ІФ №021648, виданого 22.02.2001 на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №31165; Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; Свідоцтво про народження ОСОБА_1 , у якому його батьком зазначено ОСОБА_2 ; Довідку Першої Снятинської ДНК №2119/02-14 від 01.12.2021 про заведення спадкової справи №166/2020 після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.06.2020; ; Постанову Першої Снятинської ДНК №21120/02-31 від 01.12.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, які повністю доводять підставність та обґрунтованість позовних вимог, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,42 га, яка знаходиться на території Ганьківської сільської ради Коломийського (раніше Снятинського) району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ІФ №021648, виданого 22.02.2001 на ім`я ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 174, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,42 га, яка знаходиться на території Ганьківської сільської ради Коломийського (раніше Снятинського) району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ІФ №021648, виданого 22.02.2001 на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ