Провадження №22-ц/824/2359/2022 Головуючий у І інстанції Савицький О.А.
Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

09 вересня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко К.А. про ухвалення додаткового рішення (а.с.135-136), в якій заявник просив вирішити питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що понесені позивачем ОСОБА_1 при розгляді справи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року заяву повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення заяви без розгляду, представник ОСОБА_1 - адвокат Панченко К.А. подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що заявник не додав доказів надіслання копії заяви іншим учасникам справи, а тому згідно вимог ч.4 ст.183 ЦПК України заява підлягає поверненню.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах закону та порушують норми процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 2 ч.2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч.4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Разом з тим, право на звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення передбачене ст. 270 ЦПК України, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Дана норма є спеціальною та не містить вимог до форми та змісту заяви про ухвалення додаткового рішення, зокрема про надання доказів надсилання копій заяви учасникам справи.

При цьому, подана заява про ухвалення додаткового рішення відповідає загальним вимогам до форми та змісту письмової заяви, що визначені ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Слід зазначити, що процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовані розділами VIтаVII ЦПК України і є окремими видами судового провадження, які містять у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Аналізуючи вищевикладені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку застосування судом положень ч.2 ст.183 ЦПК України, згідно якої до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) є помилковим.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вищенаведеним обставинам, в зв`язку із чим висновок суду про повернення заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 ЦПК України, є необґрунтованим та передчасним.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2021 року про повернення заяви без розгляду постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко К.А. про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених ним в суді апеляційної інстанції у розмірі 22 124 грн. 00 коп., що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, яка 10.12.2021 року надійшла до Київського апеляційного суду, колегія суддів вважає за необхідне залишити цю заяву без задоволення, оскільки процесуальне законодавство можливість стягнення понесених по справі стороною судових витрат пов`язує з остаточним вирішенням питання, порушеного заявником, по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2021 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Каріни Артемівни про стягнення понесених по справі судових витрат - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: