Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3529/21
Провадження № 2/553/528/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.06.2022 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіна Є.В.,
при секретарі - Мотріченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, в якій позивач вказує, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2007 року є власником житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.11.2007 року № 16571753. Згідно довідки про склад сім 'ї, виданої селищним комітетом селища Дублянщина № 43 від 02.12.2021 року в квартирі АДРЕСА_2 проживають: власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживають в приміщені понад один рік без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в квартирі немає, вони взагалі квартирою не цікавляться. Позивачі перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинили. Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію.
Просить визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 17.01.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
31.01.2022 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_10 про усунення недоліків, в якій позивач виклав пояснення з питань, що стали підставою для залишення позову без руху, навів клопотання, в якому просить залучити до участі у справі Службу у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради та визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 . До вказаної заяви додано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , виготовлений ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 06.11.2012 року.
Ухвалою суду від 25.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради.
Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи повідомлені про час та місце слухання справи за зареєстрованим та останнім відомим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі. Пояснення щодо позову не надав.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_5 є батьком відповідача ОСОБА_6 .
Позивач ОСОБА_5 постійно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований з 18.07.1980 року.
На підставі рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2007 року в справі № 2-1212/07, ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16571753 від 07.11.2007 року, виданим Комунальним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор".
В належній позивачу квартирі зареєстровані відповідачі по справі - син ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 та неповнолітньою донькою ОСОБА_8 .
Так, згідно довідок голови ОСН "Дублянщина" № 44, № 45, № 46 від 02.12.2021 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживають з 15.09.2017 року.
Факт реєстрації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також повідомленнями Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за вих. № 01-12-05.1-11/376 від 10.01.2022 року та за вих. № 01-12-05.1-11/375 від 10.01.2022 року.
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 43 від 02.12.2021 року, виданої ОСОБА_5 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
В ч. 3 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Встановлені судом обставини дають свідчать про те, що батьки неповнолітньої ОСОБА_8 , 2007 року народження, не проживають в спірній квартирі більше чотирьох років, де не проживає також і сама дитина. Відповідно, місцем її проживання не може бути визнана квартира за адресою: АДРЕСА_4 , а інше житло.
Враховуючи викладене, те, що відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх донька ОСОБА_8 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , за цією адресою не проживають з 15.09.2017 році та не беруть участі в утриманні вказаного житла, проте з реєстрації в належній позивачу квартирі добровільно знятись не бажають, й факт її реєстрації створює перешкоди в користуванні квартирою її власнику та обмежує у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), ОСОБА_4 (останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 15.06.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна