Справа № 463/733/22
Провадження № 2/463/882/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Мармаша В.Я.

з участю секретаря судових засідань: Заставної С.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виключення запису про відповідача, як батька дитини з актового запису про народження дитини, -

встановив:

позивач звернулася до суду, просила виключити запис про ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження дитини; внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказати у графі "батько" ОСОБА_4 .

Позов мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_7 у період з 09.09.2006 року по 16.03.2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.03.2021 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_7 у позивача народилось троє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Незважаючи на те, що донька ОСОБА_10 народилася вже після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_7 , однак в актовому записі про народження дитини в графі батько дитини вказано саме відповідача ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.2 ст.122 СК України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Проте, насправді біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є третя особа по справі - ОСОБА_4 , з яким позивач почала разом проживати ще до розірвання шлюбу із відповідачем та проживає на даний час, а також уклала шлюб.

У зв`язку із подачею на виконання вимог ст.138 СК України третьою особою ОСОБА_4 , який є біологічним батьком дитини, власноручно написаної заяви про своє батьківство щодо доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також дотримання 1-річного строку позовної давності з дня народження дитини, позивач в порядку вимог ст.138 СК України оспорює батьківство відповідача, свого колишнього чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, який просить задовольнити.

Позивач та її представник в підготовчому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, та просили такий задовольнити. Крім того, представили суду звіт по тесту на батьківство (результат тесту ДНК), який судом оглянуто та долучено до матеріалів справи. Крім того, позивач представила суду копію свідоцтва про шлюб на підтвердження факту укладення 18 березня 2022 року шлюбу із третьою особою ОСОБА_4 .

Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив такий задовольнити, наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Третя особа в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити. Крім того, підтвердив факт написання на виконання вимог ст.138 СК України заяви про своє батьківство щодо доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26.04.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, враховуючи факт визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.200,265 ЦПК України ухвалити в підготовчому засіданні рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Щодо визнання відповідачем позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Результат наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що визнання обставин, які не підлягають доказуванню можливе, зокрема, за умов: визнання їх всіма учасниками справи та відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову».

Аналогічний висновок викладено і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22).

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.03.2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05.08.2021 року, розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_3 . Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_12 ».

23.09.2021 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , батьками якої є: батько, ОСОБА_3 , та матір, ОСОБА_11 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Відомості про батька дитини у вказаному актовому записі внесено відділом ДРАЦС у порядку частини другої статті 122 СК України - дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , 18 березня 2022 року ОСОБА_11 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, у зв`язку із чим прізвище позивача змінено на « ОСОБА_13 ».

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).

Відповідно до положень частини першої статті 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно представленого стороною позивача звіту по тесту на батьківство (результат тесту ДНК), який судом оглянуто та долучено до матеріалів справи, встановлено, що згідно проведеного генетичного ДНК дослідження в лабораторії «GENORAMA LLC» (Естонія), відбір зразків біологічного матеріалу здійснено ФОП ОСОБА_14 «ДНК Центр», результати тесту ДНК показали, що батьківство ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не виключено. З імовірністю 99.945754665% гаданий (передбачуваний) батько є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи представлене стороною позивача експертне дослідження (ДНК-тест) на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами у справі, суд, керуючись принципом, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, вважає, що при прийнятті рішення таке підлягає до врахування, оскільки результати такого дослідження є одним із доказів на підтвердження факту відсутності кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, жодним із учасників справи не піддано сумніву належність та допустимість вказаного доказу.

За змістом частини другої статті 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

У відповідності до висновків, викладених Верховним Судом в постанові від 06 жовтня 2021 року в справі № 755/14176/18, провадження № 61-5683св21, встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою статті 138 СК України) конструкція, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини.

Як вбачається із матеріалів справи в такій наявна власноручно написана на виконання вимог ст.138 СК України третьою особою ОСОБА_4 , який є біологічним батьком дитини, заява про його батьківство щодо доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт власноручного написання такої заяви третя особа ОСОБА_4 підтвердив і в судовому засіданні.

Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Зважаючи на вищенаведене, суд, оцінивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає обґрунтовано доведеним відсутність кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, вказаний факт в судовому засіданні визнав і сам відповідач. З врахуванням положень ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову, на думку суду, не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому суд таку усну заяву, зроблену відповідачем у підготовчому засіданні, враховує при вирішенні даної справи.

У зв`язку із встановленням відсутності кровного споріднення між відповідачем та дитиною, дотриманням позивачем порядку оспорювання батьківства свого чоловіка, передбаченого ст.138 СК України щодо подання іншою особою заяви про своє батьківство та дотримання 1-річного строку позовної давності для вказаної вимоги, виходячи із найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останньою судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-80, 259, 263, 264, 273, 354, 355ЦПК України, ст.138 СК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виключення запису про відповідача, як батька дитини з актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження дитини.

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказати у графі "батько" ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 992,40грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 08.06.2022.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: Мармаш В.Я.