Справа №477/372/20
Провадження №2/477/168/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Тристан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та в подальшому уточнивши його, просив стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 44476,04 грн. та з відповідача ОСОБА_2 різницю між реальними витратами і страховою виплатою в сумі 22977,60 грн.. Також стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. та судовий збір в сумі 840, 80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 05 серпня 2018 року о 19-30 год. на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь - Новоазовськ» сталася ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «BMW 323 СІ» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «НАСК«ОРАНТА», поліс АМ/6961637. Позивач написав заяву до ПАТ «НАСК«ОРАНТА» про виплату суми страхового відшкодування. 11 березня 2019 року позивач отримав суму страхового відшкодування у розмірі лише 11 653,86 грн., яка не відповідає реальним затратам на ремонт пошкодженого автомобіля. Крім того, дослідження № НОМЕР_1 - 2 від 20.09.2018 р., складене спеціалістом ТОВ «Гарант-Асістанс» оцінювачем ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки у законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко передбачено, що здійснення виплати страхового відшкодування повинно проводитися на підставі погодження або експертизи або оцінки, про дослідження в законі посилань немає.

Позивач звернувся до незалежного оцінювача ОСОБА_4 , яким складено звіт № 126-19 від 10.07.2019 р. про незалежну оцінку майна. Оцінювач визначив, що розмір збитку становить 48 344,07 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 91 231,32 грн.

У липні позивач звернувся до HACK «ОРАНТА» із заявою про доплату суму страхового відшкодування. Однак відповіді на заяву позивач не отримав.

Згідно із ст.1194 ЦПК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди, і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В подальшому після проведення судової експертизи та відновлювального ремонту, позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 44476,04 грн. та з відповідача ОСОБА_2 різницю між реальними витратами і страховою виплатою в сумі 22977,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві вказав, що відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Таким чином вказав, що позивач керуючись ст.1194 ЦПК України помилково вважає, що він як винуватець ДТП, цивільна-правова відповідальність якого застрахована в HACK «ОРАНТА», повинен сплатити різницю між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням. Володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Так як його цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована, тому вважає, що ліміт відповідальності у розмірі 100000 грн. цілком достатньо для відшкодування позивачу майнової шкоди, яку він заявляє (а.с.64-67).

Згідно відповіді на відзив позивача ОСОБА_1 вбачається, що він позов підтримав та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» доплату до суми страхового відшкодування та з відповідача ОСОБА_2 різницю між реальними витратами і страховою виплатою (а.с.83-84).

Згідно додаткових письмових пояснень ОСОБА_2 він просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення різниці між реальними витратами і страховою виплатою, в зв`язку з безпідставністю заявлених вимог (а.с.161-163).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача - адвокат Гречана Є.Й. не з`явилися, у надісланій суду заяві представник позивача просила розглядати справу без їх участі та позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача - приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» -адвокат Костенко С.О. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити в задоволенні позову, відзив не подав.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2018 р. у справі №477/1923/18 ОСОБА_2 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 05 серпня 2018 року о 19-30 год. на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь - Новоазовськ» (116 км 800 м), ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 323 СІ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , був неуважний, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.8).

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, в результаті даної ДТП, з вини ОСОБА_2 , був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач звертався доПАТ «НАСК«ОРАНТА», у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , згідно договору страхування № АМ6961637 від 21.06.2018р., із заявою про виплату страхового відшкодування та позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 11563,86 грн. Страхова сума за договором № АМ6961637 від 21.06.2018р. складає 100000 грн., що підтверджується копією страхового акту № ОЦВ-18-14-11366/1 від 01.03.2019р., копією розрахунка страхового відшкодувння від 28.02.2019р. (а.с. 13, 13 зворотній бік).

Підставою для розрахунку страхового відшкодування стало дослідження № ВЕ0054ВО - 2 від 20.09.2018 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 13653,86 грн. (а.с.14-17).

Із висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 20-1167, проведеного на стадії підготовчого провадження за ухвалою суду, вбачається, що вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП, що сталася 05 серпня 2018 року. складає 56129,90 грн., вартість відновлювального ремонту на 05серпня 2018 року цього транспортного засобу, складає 107148,70 грн. (а.с.129-136).

Згідно акту виконаних робіт № 53 від 25 червня 2020 року, ФОП ОСОБА_5 виконані роботи з відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 79107,50 грн. (а.с.191).

Позивач просив стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 44476,04 грн. (56129,90 грн. - 11 653.86 грн.) та з відповідача ОСОБА_2 різницю між реальними витратами і страховою виплатою в сумі 22977,60 грн. (79107,50 грн.-56129, 90 грн.).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Згідно ч. 3 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Потерпілий повинен надати суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Обов`язок повідомлення страховика покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності .

Цей обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Як встановлено з висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 20-1167, проведеного на стадії підготовчого провадження за ухвалою суду, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП, складає 56129,90 грн., вартість відновлювального ремонту на 05серпня 2018 року цього транспортного засобу, складає 107148,70 грн. З акту виконаних робіт № 53 від 25 червня 2020 року, вбачається, що відновлювальний ремонт автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 79107,50 грн. (а.с.191).

Отже, підтверджена сума матеріальної шкоди, завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 серпня 2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 повністю покривається страховою сумою (лімітом відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач просив стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 44476,04 грн. та з ОСОБА_2 різницю між реальними витратами і страховою виплатою в сумі 22977,60 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача до приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в межах заявлених позивачем вимог на суму 44476,04 грн.

В той же час, оскільки, розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 повністю покривається страховою сумою (лімітом відповідальності), а вимоги щодо виплати франшизи до відповідачів не пред`являлись, позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення різниці між реальними витратами і страховою виплатою в сумі 22977.60 грн., задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, судовий збір в сумі 553.90 грн. (65,94% від суми сплаченого судового збору) і понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2637 грн. 60 коп.

Керуючись статями 258-259, 263-265ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» про стягнення шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 00034186 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , суму страхового відшкодування в розмірі 44476 (сорок чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 04 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «НАСК«ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 553 (п`ятсот п`ятдесят три) грн. 90 коп. і понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2637 (дві тисячі шістсот тридцять сім ) грн. 60 коп., пропорційно задоволеним вимогам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ;

відповідач - приватне акціонерне товариство «НАСК«ОРАНТА», вул. Здолбунівська, 7Д м. Київ, 02081,ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 00034186.

Повний текст рішення складений і підписаний 28 січня 2022 року.

Суддя А.А. Саукова