Справа № 760/3673/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г. К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні

цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі»

до

ОСОБА_1

про відшкодування шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» звернулось до Солом?янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою від 13.06.2018 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу направлено для розгляду по суті за підсудністю до Кілійського районного суду Одеської області.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 760/3673/18 та призначено підготовче судове засідання по справі про що повідомлені сторони.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2020 року замінено позивача по справі Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі».

Обґрунтовуючи первісні вимоги в позовній заяві та уточненій позовній заяві, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі» вказує, що 03.06.2015 між ПрАТ СК «Галицька» та ОСОБА_2 укладено договір серії АЕ № 3637738 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «Форд Транзіт» д.н.з. « НОМЕР_1 ». До страхової компанії «Галицька» від потерпілого ОСОБА_3 надійшла заява від 20.05.2016 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з « НОМЕР_2 » під час ДТП, яка мала місце 13 квітня 2016 року о 15 год. 55 хв. з вини ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки «Форд Транзіт», д.н.з « НОМЕР_1 », забезпеченого договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АЕ № 3637738 від 03.06.2015 року, чинного на дату ДТП.

Відповідно до постанови від 10 травня 2016 року Броварського міськрайонного суду м. Києва (справа № 3/361/565/2016), 13.04.2016 року близько 15 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Суми в с.Красилівка Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Форд Транзіт» д.н.з « НОМЕР_1 » в напрямку міста Києва та не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду попутного напрямку, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п.2.9«а», 2.10.«а», 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ст.130 ч.1 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності. Означена постанова суду не скасована, не оскаржена і набрала законної сили 20.05.2016 року.

Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача ОСОБА_1 , то вони й підлягають стягненню з нього.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі» збитки в порядку регресу в розмірі 29 602, 50 гривень, разом з сумою судового збору та витратами на правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

18.05.2022 року від відповідача по справі надійшла заява, згідно якої він позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що 13.04.2016 року близько 15 години 55 хвилин на 33км. + 350 м., автодороги Київ Суми в селі Кирилівка Броварського району Київської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Ford Transit Connect», номерний знак « НОМЕР_1 », в напрямку м. Києва та не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду попутного напрямку, після чого залишив місце дорожньо транспортної пригоди. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, /а. с. 17/.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2016 року у справі № 361/2349/2016-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, 130 ч. 1 КУпАП і піддано його адміністративного стягненню у вигляді громадянських робіт строком на 40 годин, /а. с. 17/.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобілю «Ford Transit Connect» була застрахована ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту АЕ/3637738 від 03.06.2015 року, /а.с. 19/.

Потерпіла особа ОСОБА_4 , власник транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак « НОМЕР_2 », 15.04.2016 року звернувся до ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» із заявою про повідомлення про страховий випадок, /а.с. 9/.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику 68С/04/16 від 29.04.2016 року, матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак « НОМЕР_2 » становить 35523,00 грн. /а.с. 11-12/.

Згідно Страхового акту (Аварійного сертифікату) № ГСК0М/ та розрахунку страхового відшкодування від 03.08.2016 року, вартість страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Skoda Octavia», склала 29 602, 50 гривень, /а. с. 18-20/.

ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» виплатило на користь ОСОБА_3 , суму страхового відшкодування у розмірі 29 602, 50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4812 від 03.08.2016 року, /а.с. 21/.

20.12.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АННЕСІ», укладено договір факторингу № 20.12.19-Ф/1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «АННЕСІ» набуло право вимоги до боржників на підставі документів, що підтверджують таке право відповідно до Первинного договору. Перехід права вимоги до фактора, ТОВ «ФК «АННЕСІ», заборгованості до боржників відбувається з моменту підписання сторонами Реєстру боржників, /а.с. 55-57/.

Згідно з додатком № 1 до договору факторингу № 20.12.2019-Ф/1 від 20.12.2019 - реєстру боржників № 1 від 20.12.2019 року, серед боржників, право вимоги до яких перейшло до ТОВ «ФК «АННЕСІ» - ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 29 602, 50 грн, /а.с. 57-58/.

З метою досудового врегулювання спору 22.09.2017 року відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків, /а.с. 8/.

20.12.2019 року відповідачу за адресою його місця проживання було направлено вимогу про відступлення права вимоги, /а. с. 59/.

У зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Згідно з ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.38.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, на підставі договору факторингу до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АННЕСІ» перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення страхового відшкодування.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8644,50 грн., суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2019 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі Голови адвоката Самойленко П.М. було укладено договір № 2 про надання правової допомоги.

Згідно з додатковою угодою № 1 Актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 2 від 20.12.2019 року вартість послуг становить 8 644,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Разом з тим представником позивача на дату розгляду справи надійшло клопотання в якому він просить стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 322 гривні 25 копійок.

Беручи до уваги клопотання представника позивача та враховуючи згоду відповідача з позовними вимогами, суд задовольняє вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4 322 гривні 25 копійок.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд визнає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу), щодо фактично понесених витрат до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача, тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 11, 625, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі», ( юридична адреса: м. Київ, вул.. Івана Кудрі, буд. № 20 Б, , п/р НОМЕР_4 в АТ «Кристалбанк», МФО 339050) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 29 602 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі», ( юридична адреса: м. Київ, вул.. Івана Кудрі, буд. № 20 Б, , п/р НОМЕР_4 в АТ «Кристалбанк», МФО 339050) - 1 762, 00 гривні судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі», ( юридична адреса: м. Київ, вул.. Івана Кудрі, буд. № 20 Б, , п/р НОМЕР_4 в АТ «Кристалбанк», МФО 339050) - 4 322 (чотири тисячі триста двадцять дві) гривні 25 копійок витрат на правову (правничу) допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 10.06.2022 року.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан