Справа № 638/1530/22
Провадження № 2-з/638/61/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Невеніцин Є.В., при прийнятті заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос» - адвоката Олійник А.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони організаторам електронних аукціонів вчиняти дії з проведення повторних та третіх електронних аукціонів та оформлення результатів повторних та третіх електронних аукціонів з продажу :

1) земельної ділянки, площею 1,5481 га, кадастровий номер: :11:001:0012, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) садового будинку загальною площею 22,0 кв.м. у СТ «Хардіпротранс» масива «Дружба колективів» діл. №375 та земельна ділянка, пл.0,0607 га, КН::15:001:0038, за адресою: АДРЕСА_2 .

3) однокімнатної квартири, загальною площею 35,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

4) земельної ділянки, площею 1,5180 га, кадастровий номер: :11:001:0008, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 0,3345 га, кадастровий номер: :11:001:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 1,2996 га, кадастровий номер: :11:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 0,6693 га, кадастровий номер: :11:001:0003, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1 ;

Заборонини Приватному виконавцю Кудряшову Д.В. у разі нереалізації нижчезазначеного1 нерухомого майна на третьому електронному аукціоні складати Акт та Постанову про передачу нерухомого майна стягувану ОСОБА_1 :

1) земельної ділянки, площею 1,5481 га, кадастровий номер: :11:001:0012, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) садового будинку загальною площею 22,0 кв.м. у СТ «Хардіпротранс» масива «Дружба колективів» діл. №375 та земельна ділянка, пл,0,0607 га, КН::15:001:0038, за адресою: АДРЕСА_2 .

3) однокімнатної квартира, загальною площею 35,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

4) земельної ділянки, площею 1,5180 га, кадастровий номер: :11:001:0008, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 1,2996 га, кадастровий номер: :11:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 0,3345 га, кадастровий номер: :11:001:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса:

АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 0,6693 га, кадастровий номер: :11:001:0003, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» планує звернутися з немайновим позовом до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець Івана Олександровича, приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про визнання фраудаторним договору позики від 10.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. за реєстровим №9011, виконавчого напису від 16.11.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ємцем І.О. за реєстровим №9229 та виконавчого провадження №67546960 в частині відкрито на користь стягувача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. ТОВ «ФК «Геліос» вважає, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «ФК «Геліос», за захистом яких він має намір звернутися до суду. ТОВ «ФК «Геліос» вважає, що ОСОБА_2 за змовою з іншими відповідачами вчиняються дії на шкоду кредитору.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Судом з загальнодоступних джерел, зокрема офіційного веб-порталу «Судова влада» та Єдиного державного реєстру встановлено, що 28.12.2021 року в провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова Агапова Р.О. надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович, приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання недійсним договору позики від 10.11.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. за реєстровим № 9011; визнання виконавчого напису від 16.11.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Ємцем І.О. за реєстровим № 9229 таким, що не підлягає виконанню (справа №638/20326/21). Ухвалою суду від 30.12.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, станом на 04.02.2022 року справа не розглянута.

Також, як в вбачається з ували суду від 30.12.2021 року та від 28.01.2022 року по зазначеній справі представник позивача двічі звертався із заявою про забезпечення позову з аналогічних підстав та з ідентичними вимогами та судом відмовлено у задоволенні поданих заяв.

При цьому, всі три подані заяви про забезпечення позову є тотожними за своїми предметом (обраним способом забезпечення) та підставами (обставинами, якими обґрунтовано необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову).

Пунктом 2 частина 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Згідно з частиною 1 статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до пункту 41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з пунктами 44, 46 даної Доповіді, принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним. Вона також зобов`язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Відповідно до пункту 72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03, п. 52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Зі змісту пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України можна зробити висновок, що однією з цілей цієї норми законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Суд звертає увагу представника заявника, що відповідно до змісту норм статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд має право застосовати до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладене, з огляду на наявність ухвали суду від 30.12.2021 року та від 28.01.2022 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (по справі №638/20326/21) якими вирішено аналогічне питання про забезпечення позову у тому самому спорі, у такий самий спосіб та з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос» - адвоката Олійник А.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви, зокрема і з підстав того, що позовна заява вже подана та перебуває на розгляді у судді Дзержинського районного суду м.Харкова Агапова Р.О., при цьому предмет спору той самий, між тими самими сторонами і з тих самих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 153,186,353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос» - адвоката Олійник А.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин