Дата документу 08.06.2022 Справа № 317/1524/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1524/21 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження №22-ц/807/662/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційну скаргу Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року, у справі за позовом Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відібрання дітей від батьків з позбавленням батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку держави, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про повернення дітей матері,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (як орган опіки та піклування) в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відібрання дітей від батьків, позбавленням батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку держави.

В обґрунтування позову зазначив, що родина відповідачки ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради, як така що опинилась в складних життєвих обставинах. 13 жовтня 2020 року працівниками Комунальної утанови «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області відвідано родину ОСОБА_1 з приводу жорстокого поводження до її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час відвідування встановлено, що в помешканні знаходилась малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в школі. В приміщенні відчувався різкий запах гарі, санітарні норми незадовільні, запас харчових продуктів для відповідного віку дітей на один день. Для розвитку дітей не створені належні умови (відсутній письмовий стіл, настільна лампа, дидактичні матеріали, розвиваючі настільні ігри, іграшки). Дівчинка була залишена на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка разом проживає з ОСОБА_1 та її дітьми.

15 жовтня 2020 року відбулось засідання опікунської ради виконавчого комітету Долинської сільської ради, на яке ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (як батько дітей) не з`явилися.

Працівниками Комунальної утанови «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_1 щодо належного виховання дітей та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак мати не реагувала на зауваження, не виконувала рекомендації та поради медичних працівників, соціальних працівників Долинської сільської ради, представників служби у справах дітей. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів.

Служба у справах дітей Долинської сільської ради, з метою організації проведення профілактичних рейдів, 25 січня та 11 лютого 2021 року, 19 лютого 2021 року відвідала родину ОСОБА_1 .. Під час відвідування складено Акти обстеження умов проживання малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно зазначених актів, умови проживання малолітніх дітей незадовільні, із водопостачання - тільки холодна вода, пічне опалення (запас дров відсутній), в приміщені холодно, брудно, сморід. Запас продуктів харчування обмежений та не відповідає потребам дітей за віком. Для дітей не створені умови для навчання і всебічного розвитку. Під час відвідування родини, матері вдома не було, діти залишені на ОСОБА_4 , 1957 року народження, яка після інсульту.Зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 постійно залишає дітей, та йде у невідомому напрямі. Під час відвідування родини ОСОБА_1 19 лютого 2021 року діти були залишені на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 , мала погане самопочуття (перенесла інсульт), важко пересувається. ОСОБА_5 поводив себе агресивно, погрожував фізичною розправою по відношенню до присутніх, ОСОБА_1 була відсутня. Зі слів хлопчика з`ясовано, що він не відвідує школу декілька днів, погано себе почуває, кашляє, дівчинка була неспокійна, постійно хитала голівкою і билася об тверду поверхню, мала блідий вигляд.

За наслідками відвідування було складено акт від 19 лютого 2021 року, на підставі якого для запобігання загрози життю дітей, з метою обстеження та надання фахової лікарської допомоги, дітей було влаштована на обстеження до «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради.

Відповідно до виписних епікризів з медичної картки № 263 КНП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради педіатричне відділення (нефрологічні ліжка) малолітні діти ОСОБА_1 з 19 лютого 2021 року по 03 березня 2021 року проходили обстеження та лікування. ОСОБА_2 перебував з 19 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року в ІБДВ дітей старшого віку, з 26 лютого 2021 року по 03 березня 2021 року в педіатричному відділенні (діагноз: гострий бронхіт, гострий ринофарингіт).

За розпорядженням сільського голови Долинської сільської ради від 02 березня 2021 року № 31 на підставі акту від 03 лютого 2021 року дітей було передано до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради для тимчасового перебування щодо вирішення подальшої долі.

За відкритими даними в Єдиному державному реєстрі судових рішень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КпАП України та кримінальної відповідальності за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 309 ч.1 КК України.

З огляду на вищевикладене позивач просив суд відібрати та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Передати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під опіку держави. Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей.

У липні 2021 року ОСОБА_1 , представника, адвоката Левицької Юлії Василівни звернулася до суду із зустрічним позовом до Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про повернення дітей матері.

В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що вона - ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт того, що родина ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, як така що опинилася в складних життєвих обставинах, позивачем за зустрічним позовом не заперечується, проте з часу, коли були виявлені порушення, про які йдеться в первісному позові минуло майже пів року, і в родині все суттєво змінилося. Батько та мати люблять своїх дітей, бажають щоб діти залишилися проживати з ними, оскільки без дітей, їх життя є неприпустимим. Батьки не є хронічними алкоголіками, наркоманами, в державних спеціальних установах щодо лікування від хронічного алкоголізму не перебувають. Відомості про них в базах наркодиспансера відсутні. ОСОБА_1 вважає, що позбавлення її батьківських прав та відібрання дітей від матері є дуже суворим покаранням для неї, а також для дітей. Діти дуже люблять матір. Дівчинка, є інвалідом, вона їла тільки тоді, коли її годувала мати, оскільки самостійно приймати їжу не могла. Обставини викладені в первісній позовній заяві не відповідають дійсності. Мати ніколи не залишала дітей самих. У разі, якщо мати йшла до магазину, або по іншим справам, діти завжди були з її свекрухою. Діти жодного разу не залишалися без нагляду, а висновок про те, що діти залишалися зі сторонньою людиною є хибним, оскільки бабуся, тобто мати біологічного батька, не може бути сторонньою людиною. Факт, того, що ОСОБА_5 побив сина за зламаний телефон мав місце, проте жодних синців на дитині не було. Неповнолітній ОСОБА_2 дуже любить батька, завжди з ним проводить час, оскільки батько завжди приймає участь у житті дітей. Висновок позивача про те, що саме ухилення матері від батьківських обов`язків призвело до того, що дитина інвалід потрапила до реанімації також не є належним та допустимим доказом ухилення матері від батьківських обов`язків. Дитина народилася інвалідом, і мала вади, щодо життєдіяльності.

З огляду на вищевикладене просила суд зустрічний позов задовольнити та повернути дітей матері (донька ОСОБА_7 перебуває в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, син ОСОБА_2 перебуває в «Запорізькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року позов Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області задоволено частково.

Відібрано без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_1 дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передано малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під опіку держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на користь держави, осіб чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1197,50 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на користь держави, осіб чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 960,50 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць вирішено, що підлягає негайному виконанню. В іншій частині позову - відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року в частині відібрання у ОСОБА_1 дітей та передачі під опіку держави, в частині стягнення аліментів та відмови ОСОБА_1 у задоволенні її зустрічного позову. Ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову у задоволенні позову Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області у вищезазначеній частині позовних вимог, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки фактичним осбавинам справи та наданим доказам. ОСОБА_1 залишала дітей на матір свого цивільного чоловіка, коли їй потрібно було відлучитися до магазину або по іншим сімейним справам. Родина перебувала під соціальним супроводом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, проте з часу, коли були виявлені порушення минуло майже пів року, і в родині все значно та суттєво змінилося. Жодного підтвердження щодо аморального життя ОСОБА_1 зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами в матеріалах справи не існує. Зазначає, що відібрання дитини від матері є дуже суворим покаранням для неї, а також для дітей. ОСОБА_1 виправила свої паомилки бажає повернути своїх дітей в родину.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та ухвалитьи нове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та ненадав належної оцінки доказам у справі, що родина ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Долинської сільської ради, як така що опинилась в складних життєвих обставинах. Дану родину неодноразово працівниками Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» було відвідано, про що складено відповідні акти з яких вбачається, що умови проживання малолітніх дітей незадовільні, із водопостачання - тільки холодна вода, пічне опалення (запас дров відсутній), в приміщенні холодно, брудно, сморід. Запас продуктів харчування обмежений та не відповідає потребам дітей за віком. Для дітей не створені умови для навчання і всебічного розвитку. Під час відвідувань родини, матері не було вдома, на зауваження щодо виховання дітей мати не реагувала та не виконувала рекомендації, поради медичних працівників, представників служби у справах дітей. Існування в родині ОСОБА_1 домашнього насильства підтверджується протоколом засідання Опікунської ради Долинської сільської ради від 15 жовтня 2020 року. У зв`язку із злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , що призвело до потрапляння малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народженнян до лікарні.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склилися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено законне і обгрунтоване рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованитми. В зв`язку з наведененим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень (т.2 а.с.125-126 ) до апеляційного суду не з`явилися.

На адресу апеляційного суду від Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням строку дії воєнного стану в Україні ( т.2а.с. 130-138 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Водночас колегія суддів зазначає, що зазначена справа в провадженні апеляційного суду знаходиться тривалиий час, апеляційне провадження відкрито 17 січня 2022 року . При цьому, колегія суддів зауважує, що в судове засідння, яке було призначено апеляційним судом на 30 березня 2022 року Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області вже подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Служба у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, поважність причини їх неявки не встановлена, що також не перешкоджало їм розглядати справу у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних. Враховуючи, що Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи частково позов Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької областіта відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 заперечує проти позбавлення її батьківських прав, вчиняє дії щодо поліпшення умов проживання своїх дітей (ремонт в помешканні, покупка бойлеру, холодильника, іграшок, інших речей), відвідує дітей у закладах, та вчиняє інші дії направлені на повернення дітей, отже застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей є недоцільним. Разом з тим, беручи до уваги ті обставини, наслідком чого було вилучено дітей з родини, та оскільки ОСОБА_1 не довела, що вона в повній мірі усвідомила та вчинила усіх можливих дій для уникнення подібних наслідки в майбутньому, тому повернення дітей матері є передчасним. Крім того, вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважав за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що вона є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з нгаступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 березня 2016 року відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Запорізькому району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26 лютого 2021 року № 277/21.5-32, відомості про батька до актового запису про народження № 48 від 10 березня 2016 року, записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (т.1 а.с. 14, 16).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09 серпня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Запорізькому району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26 лютого 2021 № 276/21.5-32, відомості про батька до актового запису про народження № 133 від 16 квітня 2014 року, записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. (Т.1 а.с. 15, 17).

Згідно до довідки Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 03 березня 2021 № 08-62/0118 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та станом на час надання довідки мала такий склад сім`ї: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не родич - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не родич - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 18, 19).

Відповідно до акту відвідування сім`ї від 13 жовтня 2020 року встановлено, що сім`ю ОСОБА_1 було відвідано через виявлення факту жорстокого поводження відносно сина ОСОБА_2 , 2014 року народженнян, в ході якого встановлено, що в будинку відчувається різкий запах гарі, санітарні норми не задовільні, запас харчових продуктів для дітей відповідного віку на один день. В приміщенні перебуває малолітня ОСОБА_3 , 2016 року народження (дитина з інвалідністю). Для розвитку дітей не створені належні умови (відсутній письмовий стіл, лампа, іграшки. На час відвідування сім`ї ОСОБА_1 була відсутня. За наслідками відвідування родини громадянку ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_5 запрошено на засідання опікунської ради. (т.1 а.с. 20).

Відповідно до витягу з протоколу засідання опікунської ради від 15 жовтня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 в ході засідання ради повідомила про те, що ОСОБА_5 , її співмешканець, побив малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через що вона викликала поліцію та швидку допомогу. За результатами засідання опікунської ради було прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до КУ «Запорізький обласний центр соціально- психологічної допомоги» Запорізької обласної ради разом з дітьми. (т.1 а.с. 21-22).

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась їхати до вказаного закладу, вказану обставину відповідач не заперечувала.

Згідно до акту відвідування сім`ї від 28 грудня 2020 року було відвідано родину ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , та встановлено, що в помешканні холодно, брудно, запас дров відсутній, водопостачання обмежено. Запас харчових продуктів відсутній, холодильник не пристосований для використання (т.1 а.с. 23).

Згідно до комісійного акту обстеження умов проживання кв. АДРЕСА_2 від 25 січня 2021 року встановлено, що умови проживання не відповідають санітарним нормам, брудний посуд, запас харчових продуктів відсутній, відсутній запас дров, наявне водопостачання (лише холодна вода). Відсутні умови для розвитку та виховання дітей, немає окремих ліжок для дітей, відсутній окремий куток для навчання дитини. Відсутні умови для розвитку та лікування дівчинки (т. 1 а.с. 25).

Аналогічна інформація також міститься в комісійному акті обстеження умов проживання від 11лютого 2021 родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 27).

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї встановлено, що малолітній ОСОБА_2 виявляє агресію стосовно домашніх тварин та дітей у школі. Малолітня ОСОБА_3 недієздатна, самостійно не пересувається. Дитина постійно потребує піклування та сторонньої допомоги дорослих. Дівчинка в занедбаному стані, в постійному напруження, постійно хитає головою, б`ється о тверді поверхні, не розвинений жувальний рефлекс, постійно харчується молочною кашею. Рекомендації лікаря стосовно лікування та обстеження дівчинки не виконуються, Дівчинка має хворобливий вид та дуже слабка. (т.1 а.с. 28-31).

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 встановлено, що за результатами оцінювання потреб сім`ї наявні складні життєві обставини, які викликані невиконанням батьківських обов`язків, насилля в родині. (т.1 а.с. 32-33).

Відповідно до акту про відвідування сім`ї від 17лютого 2021 року встановлено, що під час відвідування родини ОСОБА_1 на подвір`ї будинку виявлено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був одягнутий в одяг, що не відповідав погодним умовам, дитина мала ознаки захворювання. В будинку виявлено малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_9 . В будинку відчувався запах гарі, запас харчових продуктів відсутній. На дитині одягнуто багато одягу, через те, що в квартирі було холодно. (т.1 а.с. 34).

19 лютого 2021 року ПОГСВГ ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Калашніком Б.О., начальником служби у справах дітей Долинської сільської ради Резнік О.О., завідуючим ВН(е) МД КНП «МДЛ №5» ЗМР Макончук С.А., начальником служби у справах дітей Долинської сільської ради Москаленко Т.В. складено акт про покинуту чи знайдену дитину, відповідно до якого встановлено, що в АДРЕСА_1 , під час планового відвідування виявлено хлопчика - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав хворобливий вигляд, нежить, сильний кашель. Зі слів дитини він вже 3-4 дні не відвідує школу, почуває себе погано, сильно кашляє (т.1 а.с. 36).

19 лютого 2021 року ПОГСВГ ВП Запорізького РУГЇ ГУНП в Запорізькій області Калашніком Б.О., начальником служби у справах дітей Долинської сільської ради Резнік О.О., завідуючим ВН(е) МД КНП «МДЛ №5» ЗМР Макончук С.А., начальником служби у справах дітей Долинської сільської ради Москаленко Т.В. складено акт про покинуту чи знайдену дитину, відповідно до якого встановлено, що в АДРЕСА_3 , під час планового відвідування виявлено дівчинку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка мала хворобливий вигляд, дівчинка не розмовляє. (т.1 а.с. 36).

Відповідно до виписного епікризу з медичної картки № 263 КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР педіатричне відділення (нефрологічні ліжка) малолітня ОСОБА_1 з 19 лютого 2021 року по 03 березня 2021 року проходила обстеження та лікування, а саме; ОСОБА_3 з 19 лютого 2021 року по 20 лютого 2021 року перебувала в ІБДВ дітей старшого віку (діагноз гострий ринофарингіт), з 20 лютого 2021 року по 22 лютого 2021року дівчинка перебувала у реанімаційному відділенні (діагноз Анемія 3 ст.), з 22 лютого 2021 року в педіатричному відділенні. На момент потрапляння ОСОБА_10 до лікарні, дівчинка самостійно не могла харчуватися, тому харчування здійснювалось через зонд (т.1 а.с. 45-46).

Відповідно до виписного епікризу з медичної картки № 263 КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР педіатричне відділення (нефрологічні ліжка) малолітній ОСОБА_2 перебував з 19 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року в ІБДВ дітей старшого віку, з 26 лютого 2021 року по 03 березня 2021 року в педіатричному відділенні (діагноз: гострий бронхіт, гострий ринофарингіт) (т.1 а.с. 44).

Відповідно до розпорядження голови Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02 березня 2021 року №31 малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано на повне державне забезпечення до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок «Сонечко» (т.1 а.с. 47-50).

Відповідно до акту Комунальнотго закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради від 03 березня 2021 малолітнього ОСОБА_2 прийнято до вказаного закладу (т.1 а.с. 53, 54).

Згідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 11 від 08 квітня 2021 року було визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 55-57).

Згідно до інформації Комунальної установи«Запорізький обласний спеціалізований бцудинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради встановлено, що стан здоров`я малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язаний з недоношеністю та вродженою патологією. За час перебування ОСОБА_3 з 03 березня 2021 року по теперішній час в Будинку дитини «Сонечко» вона успішно пройшла період адаптації. Наразі пройшла діагностику, їй призначено курс реабілітації, який ще не закінчено.

Мати, ОСОБА_1 дитину відвідувала 17.03.2021, 23.04.2021, 23.06.2021 під час відвідувань принесла ліки, підгузки, гостинці, виглядала охайно, в належному вигляді, спілкувалась з працівниками спокійно (т.1 а.с. 60, 208).

Згідно до довідки КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР щодо малолітньої ОСОБА_3 , встановлено, що на сьогоднішній день дівчинка самостійно змінює положення тіла, може встати біля опори ходить біля різних поверхонь, сидить з круглою спиною. Період адаптації був затяжним. Спостерігається незначна позитивна динаміка в психоемоційному стані, покращився сон та апетит (т.1 а.с. 190).

Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Долиїтської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 за час проживання в с. Високогірне зарекомендувала себе з негативної сторони (т.1 а.с. 61).

Відповідно до характеристики Новозапорізької школи № 01-47/200 від 17 березня 2021 року учень першого класу ОСОБА_2 , 1 за період навчання зарекомендував себе посереднім учнем. Має слабку пам`ять, є проблема у вимові окремих звуків. На уроці не виявляє активності. Учень працює тільки під керівництвом учителя, потребує індивідуального підходу. Співпраця з матір`ю була лише в телефонному режимі. За весь час навчання мати жодного разу не відвідала навчальний заклад (т.1 а.с. 62).

Згідно до довідки від 26 червня 2021 року голови правління гаражного кооперативу КБЕІГ «Верхня Хортиця» Шаміна В.М. встановлено, що ОСОБА_5 працевлаштований у вказаному гаражному кооперативі на посаді чергового з 05 травня 2021року (т.1 а.с. 132).

В судовому засіданні оглянуті фотографії долучені ОСОБА_11 з яких встановлено, що за місцем мешкання малолітніх дітей проведено ремонт та прибирання, встановлено двоярусне дитяче ліжко, маються іграшки та комплекти дитячого одягу (т.1 а.с. 133-136).

Згідно до комісійного акту відвідування родини ОСОБА_1 від 02 липня 2021 року встановлено, що відбулись деякі зміни, розпочато поточний ремонт кімнат, кухні і дитячої спальні. В кімнаті для дітей встановлено двоповерхове ліжко, яке не відповідає потребам дівчинки (дитина з інвалідністю). В кухні знаходиться газовий балон підключений до одноконфорної плити. Холодильник зламаний. Маються продукти харчування. Під час відвідування ОСОБА_1 в дома не було (т.1 а.с. 194).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутовий умов сім`ї ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року встановлено, що в двох кімнатах зроблено поточний ремонт, в дитячій кімнаті розташоване двоповерхове ліжко. В помешканні чисто, прибрано. Придбаний б/у холодильник, новий бойлер (т.2 а.с. 15-16).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У справі "М. С. проти України" у рішенні від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09, § 100), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 170 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Відповідно до положень частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна ситорона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення у справі про відмову в задоволенні позову про базбавлення батьківськи прав та задовольнивши його в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, та відмовляючи у задоволенні зустрічногог позову про повернення дітей матері, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 76-81, 89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що мати ОСОБА_3 належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей. При цьому, комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області визнали умови проживання дітей небезпечними для психоемоційного стану дітей та їх здоров`я. 19 лютого 2021 року діти були залешені без батьківського піклування та доставленні до міської лікарні де проходили курс лікування, після чого були доставленні до дитячого будинку «Сонечко» Запорізької обласної ради на повне державне забезпечення. Водночас враховуючи активну позицію ОСОБА_1 , яка вчиняє активні дії щодо поліпшення умов проживання своїх дітей, відвідує дітей у державному закладі, приносить харчі, ліки, заперечує проти позбавлення її батьківських прав, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей є недоцільним. Разом з тим, суд вірно взяв до уваги обставини в яких опинилися малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наслідком чого було їх вилучення з родини, та взяв до уваги, що ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами, що вона в повній мірі усвідомила та вчинила усіх можливих дій для уникнення подібних наслідків в майбутньому, в разі повернеення їй дітей. Зокрема, суд звернув увагу на те, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 потребує докладання з боку батьків більше зусиль для її нормального розвитку, в порівнянні з її однолітками, оскільки має інвалідність, а ОСОБА_1 знаючи про це, свідомо ігнорувала рекомендації лікаря та не вчиняла дій щодо лікування дитини, і як наслідок це призвело до потраплення дитини до реанімаційного відділення. Малолітній ОСОБА_2 має слабку навчальну діяльність, звуки та слова вимовляє нечітко, незрозуміло, потребує роботи з логопедом, швидкість мислення знижена, процеси запам`ятовування слабкі. Відповідно до характеристики ОСОБА_2 вбачається, що останній проявляє агресію до однолітків. Зазначені обставини є наслідком ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, у зв`язку з чим суд вважав виправданим відібрання дітей від матері, що це на теперішній час буде відповідати інтресам дітей. При цьому, судом правильно зазначено, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - це тимчасовий засіб захисту прав дитини, оскільки в разі, якщо відпадуть причини, які перешкджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей.

Наведені у апеляційних скаргах доводи є аналогічними аргументам, на які позивач за первіснисм позовом та позивач за зустрічним позовом посилались при зверненні до суду та при апеляційному розгляді справи, такі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції надав належну правовову оцінку, обгрунтовано виклавши її в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення

Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, всебічно, повно та об`єктивно надав оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Інші доводи, наведені на обґрунтування апеляційних скарг, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, яким дана належна правова оцінка судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційних скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 рокуу цій справі звалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 10 червня 2022 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.