03.08.2022 Справа № 756/5881/22
Справа № 756/5881/22
Провадження №2-о/756/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Оболонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - Оболонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2 . Вказане місто належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , проте їй було відмовлено у реєстрації такого акту цивільного стану у зв`язку з тим, що заявницею для підтвердження факту смерті чоловіка було надано документи, що видані органами, які знаходяться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявниці необхідно встановити факт смерті чоловіка для отримання свідоцтва про смерть.

Керуючись нормою ст. 317 ЦПК України, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області.

Заявниця та представник заінтересованої особи Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, з огляду на скорочені строки справи заявник та заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялись засобами телефонного зв`язку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, пояснення свідків, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області, постійно проживав у м. Маріуполь Донецької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у м. Маріуполь Донецької області.

Листом від 26.07.2022 року за № 1005/21.5-52 заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , з посиланням на те, що заявницею для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 було надано документи, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 467 від 25.07.2022 року, виданим медичною установою, яка знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 біля будинку по АДРЕСА_2 .

Крім того, смерть ОСОБА_2 підтверджується дослідженими фото місця захоронення, а також відеозаписом свідчень очевидців.

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною положенням ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Таким чином, неможливо отримати свідоцтво про смерть та засвідчити у встановленому порядку факту смерті особи, що тягне за собою не встановлення юридичних наслідків.

Відповідно до ст. ст. 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45, Cyprus v. Turkey, 10.05.2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016 року), в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, суд приходить до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 , який помер на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполь Донецької області, є доведеним та підлягає встановленню.

При цьому суд бере до уваги ту обставину, що можливість збору доказів смерті особи на окупованій території є обмеженою, у той час як встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявниці.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 263-265, 315, 317 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Оболонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь Донецької області, місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Маріуполь Донецької області у віці 44 років.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя