КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4084/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Київ

Справа № 759/4944/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Шум Л.М., про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах Київської міської ради, до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою

у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах Київської міської ради, до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що він є власником суміжної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що межує із земельною ділянкою, що входить до спадщини померлого ОСОБА_3 (спадкодавця). Оскільки до складу спадщини входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, а ОСОБА_1 є власником суміжної земельної ділянки, тому має процесуальну дієздатність звернутись з позовом про визнання спадщини відумерою в інтересах Київської міської ради, як органу місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року відкрито провадження у цій справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 вересня 2021 року об 11 год. 00 хв.

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою в інтересах Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою.

27 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала клопотання про заміну первісних відповідачів: Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію та Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію на належного відповідача Київську міську раду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року замінено відповідача у цій справі на належного відповідача - Київську міську раду.

19 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах Київської міської ради, до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах даної справи є лист Святошинської РДА в м. Києві, згідно з яким ОСОБА_1 не уповноважувався ними щодо подання даного позову до суду. Таким чином, суд вважав, що позовну заяву не підписано особою, яка її подає, а тому позовна заява підлягає поверненню на підставі п. п. 1,4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно.

19.11.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій зазначено, що позивачем є Київська міська рада, її інтереси представляє ОСОБА_1 , який і підписав цю позовну заяву, до відповідача ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою.

Звертаючись з цим позовом, ОСОБА_1 зазначав, що позов подається ним в інтересах Київської міської ради, як власником суміжної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що межує із земельною ділянкою, що входить до спадщини померлого ОСОБА_3 (спадкодавця).

Відповідно до пункту 1 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 04 листопада 2021 року № 3135/3176, Київрада - представницький орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Європейською Хартією місцевого самоврядування та додатковим протоколом до неї, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про столицю України - місто-герой Київ", "Про статус депутатів місцевих рад", Виборчим кодексом України, Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", іншими законами України та Статутом територіальної громади міста Києва.

Київрада є юридичною особою і може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав та нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації повноважень Київради та забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника. ( ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як самопредставництво і представництво. Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної без додаткового уповноваження.

Отже, цивільне процесуальне представництво - це такі юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 статті 62 ЦПК України визначено, що довіреність від юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі №826/5500/18 (провадження №11-195апп19), представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про повернення зустрічної заяви є правильним, оскільки в матеріалах справи відсутні документи (докази), які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 повноважень, наданих йому законом, статутом, положенням або договором, діяти в інтересах Київської міської ради.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_1 є власником суміжної земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою, що входить до спадщини померлого спадкодавця, а тому має процесуальну дієздатність звернутись з позовом про визнання спадщини відумерою в інтересах Київської міської ради, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення ОСОБА_1 до суду в інтересах Київської міської ради.

Посилання ОСОБА_1 на положення ч. 1 ст. 56 ЦПК України про те, що особи можуть звертатись до суду з заявами про захист державних або суспільних інтересів, колегія суддів також відхиляє, оскільки такі доводи ґрунтуються на невірному тлумаченні зазначеної норми, скаржник не вказує, яким саме законом він уповноважений представляти інтереси Київської міської ради.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви з підстав, визначених п.п. 1,4 ч.4 ст. 185 ЦПК України, оскільки позовна заява не підписана позивачем за зустрічним позовом - уповноваженою на те особою Київської міської ради, а у Помилуйка В.О. відсутні повноваження діяти в інтересах Київської міської ради.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.