ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/104/21

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/76/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"

третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Пархоменка П.І. від 31 березня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення страхової виплати, третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк''

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення страхової виплати, в якому просила стягнути з відповідача на її користь страхову виплату в сумі 18 996 грн. 95 коп., також позивач ставила питання про стягнення на її користь із відповідача понесених по справі витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 04.10.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір №DNHEZKF-16945TI добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку. ОСОБА_1 вказувала, що вона була звільнена з роботи з 28.07.2020 року, у зв`язку із ліквідацією закладу, що підпадає під перелік страхових випадків, зазначених у договорі. Про настання страхового випадку позивач повідомила відповідача у телефонному режимі 21.08.2020 року, а 01.09.2020 року повідомила відповідача письмово, із долученням довідки про її хворобу в період з 29.07.2020 року по 20.08.2020 року. Позивач зазначала, що 01.09.2020 року нею була направлена заява на виплату страхового відшкодування, з усіма необхідними додатками. 29.12.2020 року позивач рекомендованим листом отримала письмову відповідь страховика, з якої їй стало відомо, що страховик відмовив їй у виплаті страхового відшкодування, відповідно до страхового акту від 25.08.2020 року, оскільки страхувальник (застрахована особа) порушив терміни повідомлення страховика про настання страхової події без поважних на те причин. ОСОБА_1 у позові стверджує, що її хвороба була підтверджена офіційними документами, і саме її хвороба, а також та обставина, що вона є особою із інвалідністю, є поважними причинами несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку. Позивач також вказувала, що відсутні докази того, що вона була ознайомлена та підписувала Умови страхування по договору страхування у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку. Виходячи із викладених обставин, позивач просила стягнути з відповідача на її користь страхову виплату в сумі 18 996 грн. 95 коп., а також відшкодувати понесені по справі судові витрати.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.03.2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення страхової виплати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року не відповідають обставинам справи, при цьому, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що об`єкти, які страхуються за укладеними позивачем договорами із ПАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та із ТДВ "Страхова компанія "Кредо", є різними, і за даних обставин, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок повідомляти ТДВ "Страхова компанія "Кредо" про укладений нею договір страхування із ПАТ "Страхова компанія "Інгосстрах". Апелянт зауважує, що під час укладення у електронному вигляді договору із відповідачем, позивач свого підпису не ставила, з умовами та правилами страхування страховиком не ознайомлювалась та не повідомлялась. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджують, що договором добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку СК ''Кредо'' визначено, що страховик зобов`язується покрити заборгованість застрахованої особи перед ПАТ ''КБ''ПриватБанк'', що утворилась внаслідок користування застрахованою особою такою послугою, як кредитний ліміт на картці ''Універсальна''. Доводи апеляційної скарги вказують, що договором добровільного страхування непередбачених фінансових ризиків ПАТ ''СК''Інгосстрах'' визначено, що страховик зобов`язується виплатити страхове відшкодування у розмірі страхової суми - 10 000 грн., у випадку втрати страхувальником постійного джерела доходу через звільнення з роботи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що вищевказані договори передбачають різні види добровільного страхування. Доводи апеляційної скарги стверджують, що є недоречним застосування суду першої інстанції до правовідносин у даній справі норм, викладених у Законі України ''Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', оскільки даний Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, та є спеціальним законом. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті неправильно застосував норми матеріального права, а саме, має місце неправильне тлумачення закону та застосування закону, який не підлягає застосуванню. Доводи апеляційної скарги вказують, що "Договір-оферта" з умовами страхування та "Правила добровільного страхування фінансових ризиків п-18", а також ці самі Правила, із послідуючими змінами, які були надані відповідачем, як доказ на підтвердження заперечень проти позовних вимог, не містять відомостей про те, що саме ці умови та правила позивачем погоджувались чи взагалі були доведені до відома позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обгрунтоване рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.03.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення страхової виплати, третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'', без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.228-231, 255-258), учасники даної справи обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 04.10.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" було укладено договір (поліс) №DNНЕZKF-16945ТІ добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.13). Даний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ "Страхова компанія "Кредо" та акцепту страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджується вказаним полісом. Матеріали справи містять в собі публічний договір-оферта ТДВ ''Страхова компанія ''Кредо'' щодо добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.70-77). Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, а також пов`язані із збитками внаслідок непередбачених фінансових витрат у зв`язку зі звільнення страхувальника з роботи не з його ініціативи. Згідно з умовами даного договору страхування і Правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору страхування і Правил страхування.

Правилами добровільного страхування фінансових ризиків №П-18 (а.с.101-151) визначаються особливості укладення договорів страхування фінансового ризику.

Як вбачається із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.14-15), ОСОБА_1 з 01.09.2011 року по 28.07.2020 року працювала на посаді вихователя комунального закладу "Батуринська спеціальна школа".

Наказом КЗ "Батуринська спеціальна школа" №48-К від 14.07.2020 року "Про звільнення обслуговуючого персоналу та педагогічних працівників у зв`язку з ліквідацією закладу" (а.с.16), ОСОБА_1 було звільнено 28.07.2020 року із "Батуринської спеціальної школи", у зв`язку з ліквідацією закладу, пункт 1 статті 40 КЗпП України.

Заявою про страхову виплату від 21.08.2020 року (а.с.83) ОСОБА_1 повідомила ТДВ "СК "Кредо" про настання страхового випадку.

Як вбачається із страхового акту ТДВ "СК "Кредо" №Z207LРВ70000МU від 25.08.2020 року (а.с.91-92), відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із порушенням терміну повідомлення страховика про настання страхової події, без поважних на те причин.

01.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ "СК "Кредо" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.17), у зв`язку із настанням страхового випадку.

Додатком до заяви про виплату страхового відшкодування від 14.09.2020 року (а.с.18) підтверджується направлення позивачем на адресу відповідача копій медичних документів на підтвердження факту її хвороби та довідки до акта огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності.

З довідки КНП "Бахмацька центральна районна лікарня" серії БРР ЧО (а.с.19), та медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с.21) вбачається, що позивач перебувала на амбулаторному лікуванні у невропатолога Бахмацької ЦРЛ з 29 липня по 20 серпня 2020 року.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ № 056208 (а.с.20), позивачу ОСОБА_1 з 15.02.2018 року встановлено третю групу інвалідності.

Листом №Э.37.7.0.0/1709 від 22.09.2020 року (а.с.22) ТДВ "СК "Кредо" повідомило позивача про направлення відповідачем запиту до КНП Бахмацька ЦРЛ.

18.12.2020 року позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача була направлена заява-звернення (а.с.23), з приводу розгляду її заяви про страхове відшкодування.

Листом №Э.37.7.0.0/2116 від 22.12.2020 року (а.с.24) ТДВ "СК "Кредо" повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із порушенням термінів повідомлення страховика про настання страхової події, без поважних на те причин. Також зазначено, що інформація щодо лікування позивача медичним закладом не підтверджена.

Адвокатським запитом №4-21 від 06.01.2021 року (а.с.25) підтверджується звернення представника позивача до КНП "Бахмацька ЦРЛ" щодо надання копії відповіді №02-44/1710 від 10.12.2020 року КНП "Бахмацька ЦРЛ" на запит ТОВ "Страхова компанія "Кредо", яка стосується лікування ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на запит ТДВ "Страхова компанія "Кредо", наданій КНП "Бахмацька ЦРЛ" 10.12.2020 року за №02-44/1710 (а.с.26), ОСОБА_1 дійсно зверталась 29.07.2020 року за медичною допомогою до КНП "Бахмацька центральна районна лікарня" та проходила курс лікування з 29.07.2020 року по 20.08.2020 року, відповідно до призначення лікаря невропатолога. Щодо надання інформації щодо діагнозу ОСОБА_1 та надання іншої інформації, що має відношення до її стану здоров`я, у даній відповіді зазначено, що КНП "Бахмацька центральна районна лікарня" не має права, без згоди ОСОБА_1 , надати запитувану інформацію, так як вона є конфіденційною.

24.12.2020 року відповідачем направлено запит до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (а.с.95) з приводу надання інформації щодо укладення позивачем договорів страхування та отримання страхової виплати.

Як вбачається із листа Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" від 02.02.2021 року №02-02/02-06 (а.с.96), 08.02.2015 року між позивачем та ПрАТ "СК "Інгосстрах" було укладено договір добровільного страхування непередбачених фінансових витрат №DNHEJL-1518072 (а.с.97-98). 21.08.2020 року позивач звернулась із заявою про страхову виплату внаслідок її звільнення. 19.01.2021 року було прийнято остаточне рішення у страховій справі.

Страховим актом ТДВ "СК "Кредо" №Z210КРВ70000ЗТ від 03.02.2021 року (а.с.99-100), страховий акт №Z207LРВ70000МU від 25.08.2020 року, скасовано. У виплаті страхового відшкодування позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що договір в частині ризику Д є нікчемним.

Роздруківкою із особистого кабінету позивача з сайту "ПриватБанк" (а.с.27-28), підтверджується наявність у позивача договорів страхування, дати та суми страхових платежів.

Роздруківкою із особистого кабінету позивача на сайті СК "Кредо" (а.с.29), підтверджуються дати та суми оплати за договорами страхування.

Як вбачається із листа ПрАТ "СК "Інгосстрах" №05-03/02-01 від 05.03.2021 року (а.с.180), 08.02.2015 року між позивачем та ПрАТ "СК "Інгосстрах" було укладено договір добровільного страхування непередбачених фінансових витрат №DNHEJL-1518072 (а.с.181-182), який був чинним станом на 04.10.2016 року та станом на 28.07.2020 року. Заява позивача про страхову виплату внаслідок її звільнення з посади вихователя, у зв`язку із реорганізацією комунального закладу (шляхом ліквідації), за п.1ст.40 КЗпП України, надійшла на адресу ПрАТ "СК "Інгосстрах" 21.08.2020 року.

Страховим актом, затвердженим Головою Правління ПАТ СК ''Інгосстрах'' 19.01.2021 року (а.с.183-184), зазначена подія була визнана страховим випадком, при цьому, позивачу ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №1342, №1343, №1344 від 20.01.2021 року (а.с.185-187).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що об`єкти, які страхуються за укладеними позивачем договорами із ПАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та із ТДВ "Страхова компанія "Кредо", є різними, і за даних обставин, у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок повідомляти ТДВ "Страхова компанія "Кредо" про укладений нею договір страхування із ПАТ "Страхова компанія "Інгосстрах". Апелянт зауважує, що під час укладення у електронному вигляді договору із відповідачем, позивач свого підпису не ставила, з умовами та правилами страхування страховиком не ознайомлювалась та не повідомлялась. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджують, що договором добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку СК ''Кредо'' визначено, що страховик зобов`язується покрити заборгованість застрахованої особи перед ПАТ ''КБ''ПриватБанк'', що утворилась внаслідок користування застрахованою особою такою послугою, як кредитний ліміт на картці ''Універсальна''. Доводи апеляційної скарги вказують, що договором добровільного страхування непередбачених фінансових ризиків ПАТ ''СК''Інгосстрах'' визначено, що страховик зобов`язується виплатити страхове відшкодування у розмірі страхової суми - 10 000 грн., у випадку втрати страхувальником постійного джерела доходу через звільнення з роботи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що вищевказані договори передбачають різні види добровільного страхування. Доводи апеляційної скарги стверджують, що є недоречним застосування суду першої інстанції до правовідносин у даній справі норм, викладених у Законі України ''Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', оскільки даний Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, та є спеціальним законом. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті неправильно застосував норми матеріального права, а саме, має місце неправильне тлумачення закону та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 ЦК України, яка регламентує умови та порядок здійснення страхової виплати, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

При розгляді даного спору по суті судом першої інстанції прийнято до уваги твердження відповідача відносно того, що позивач ОСОБА_1 , всупереч п.3 ч.1 статті 989 ЦК України, при укладенні договору страхування не повідомила відповідача про інший договір страхування, укладений щодо об`єкта, який страхується.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Згідно приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі №910/24068/16, "чинним законодавством передбачено, що страхувальник вправі укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. В разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування".

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України свідчить, що переддоговірний обов`язок страхувальника надати страховику достовірні відомості про об`єкти страхування і фактори ризику є проявом найвищої добросовісності (доктрина ''uberrima fides'') і пов`язаний з ризиковим характером договору страхування. По суті страховику потрібна інформація для оцінки страхового ризику. Нікчемність другого договору страхування пов`язується із невиконанням переддоговірного обов`язку, який має суттєве значення для виконання майбутнього договору страхування. Цивільне законодавство не містить вказівки про те, який стандарт розкриття інформації майбутнім страхувальником має бути застосований. З урахуванням принципів цивільного права, слід зробити висновок, що для розкриття інформації майбутнім страхувальником потрібно застосувати конструкцію "розумного повідомлення про ризик", тобто, майбутній страхувальник повинен надати інформацію, яку він знає або повинен знати щодо об`єкта, який страхується.

При розгляді даного спору по суті судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №753/731/16, провадження №61-25171св18.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_1 08.02.2015 року застрахувала свої майнові інтереси згідно із договором добровільного страхування непередбачених фінансових витрат №DNHEJL-1518072 від 08.02.2015 року у ПрАТ "СК "Інгосстрах" (а.с.97-98). Як вбачається із даного договору, а саме, п.4.1., предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані із страхуванням на випадок непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи. При цьому, у зв`язку із звільненням з роботи, позивач ОСОБА_1 за даним договором страхування отримала страхові виплати. А саме, страховим актом, затвердженим Головою Правління ПАТ СК ''Інгосстрах'' 19.01.2021 року (а.с.183-184), звільнення ОСОБА_1 з роботи (п.1 ст.40 КЗпП України) було визнано страховим випадком, і позивачу ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №1342,№1343,№1344 від 20.01.2021 року (а.с.185-187).

04.10.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" було укладено договір (поліс) №DNНЕZKF-16945ТІ добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.13). Даний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ "Страхова компанія "Кредо" та акцепту страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджується вказаним полісом. Матеріали справи містять в собі публічний договір-оферта ТДВ ''Страхова компанія ''Кредо'' щодо добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.70-77). Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, а також пов`язані із збитками внаслідок непередбачених фінансових витрат у зв`язку зі звільнення страхувальника з роботи не з його ініціативи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що в спірних правовідносинах мають місце обставини відносно того, що на момент укладення між сторонами даного спору договору страхування від 04.06.2016 року, був чинним інший договір від 08.02.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 застрахувала свої майнові інтереси, а саме, договір добровільного страхування позивачем непередбачених фінансових витрат №DNHEJL-1518072 від 08.02.2015 року у ПрАТ "СК "Інгосстрах" (а.с.97-98). Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив у оскаржуваному рішенні від 31.03.2021 року, що вказані договори страхування є договорами, укладеними позивачем від тих саме ризиків, і ОСОБА_1 , при цьому, не виконала свого обов`язку при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується, як це визначено п.3 ч.1 статті 989 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що об`єктом страхування за вищевказаними двома договорами є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, і в даному випадку, пов`язані із страхуванням на випадок "непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи".

Доводи апеляційної скарги відносно того, що у даних договорах застраховані різні майнові інтереси (об`єкти), спростовуються змістом вищезазначених договорів страхування та їх предметом. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тлумаченні різних назв договорів, а не на визначенні об`єкту страхування.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року відносно того, що позивачем ОСОБА_1 не виконано обов`язку при укладенні договору страхування від 04.10.2016 року повідомити страховика про інший договір страхування від 08.02.2015 року, укладений щодо об`єкта, який страхується. При цьому, вказані обставини мають наслідком нікчемність укладеного 04.10.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" договору (полісу) №DNНЕZKF-16945ТІ добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку, на підставі приписів пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України, і відповідно, неможливість стягнення страхового відшкодування на користь позивача на підставі даного договору.

Доводи апеляційної скарги вказують, що "Договір-оферта" з умовами страхування та "Правила добровільного страхування фінансових ризиків п-18", а також ці самі Правила, із послідуючими змінами, які були надані відповідачем, як доказ на підтвердження заперечень проти позовних вимог, не містять відомостей про те, що саме ці умови та правила позивачем погоджувались чи взагалі були доведені до відома позивача.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року, виходячи із наступного.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 04.10.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" було укладено договір (поліс) №DNНЕZKF-16945ТІ добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.13). Даний договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ "Страхова компанія "Кредо" та акцепту страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджується вказаним полісом. Матеріали справи містять в собі публічний договір-оферта ТДВ ''Страхова компанія ''Кредо'' щодо добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку (а.с.70-77).

Згідно приміток п.10.2. договору страхування №DNНЕZKF-16945ТІ добровільного комплексного страхування власника карткового рахунку від 04.10.2016 року, цей договір укладено із застосуванням майданчика цивільно-правових договорів (майданчик) АТ КБ "ПриватБанк" (провайдер) на підставі публічної оферти страховика та усної заяви (акцепту) страхувальника. Цей договір страхування (поліс) підписано із використанням електронного підпису шляхом введення страхувальником у програмні комплекси майданчика ОТР-пароля, надісланого на мобільний телефон страхувальника провайдером. При відтворенні на папері договору страхування страховиком може бути використано факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкувальними приладами. Страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та Умовами страхування. Умови публічної оферти та страхування, Правила страхування розміщено на майданчику цивільно-правових договорів ПАТ КБ "ПриватБанк" та на сайті страховика. Умови страхування є невід`ємною частиною цього договору страхування. Підписанням цього договору страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст.12 Закону України ''Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг'', ознайомлений, згоду застрахованих осіб на страхування отримав.

Страхувальник підтвердив своїм підписом на договорі зазначені умови договору та підтвердив той факт, що він ознайомлений з Умовами страхування та що зазначені Умови є невід`ємною частиною договору страхування. За даної технології страхування позивач сам ініціює (акцептує) укладення договору за допомогою мережі Інтернет та майданчика, при цьому, укладенням такого договору позивач підтверджує свою обізнаність щодо Правил страхування, а також щодо Умов страхування за договором.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.03.2021 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих по справі обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.03.2021 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 07.02.2022 року.

Головуючий: Судді: