Справа № 130/213/20
Провадження № 22-ц/801/17/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 рокуСправа № 130/213/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Войтка Ю Б., Ковальчука О. В.,

з участю секретаря судового засідання Ліннік Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Шепеля К. А. від 11 червня 2021 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та проведення її шляхом ексгумації та відібрання зразків для біологічного дослідження у померлого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , як правонаступниці ОСОБА_3 , який поданий представником - адвокатом Височанською А. В., до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , як правонаступниці ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

встановив:

27 січня 2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_5 , за яким просила встановити факт, її постійного проживання з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею в порядку спадкування право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належала їх матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 5 березня 2020 року замінено первісного відповідача ОСОБА_5 належними відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

14 вересня 2020 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 про встановлення батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до нього та визнання за ним права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

11 червня 2021 року представник ОСОБА_4 - адвокат Кучер В. М. заявив клопотання про призначення у справі посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного походження ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для проведення експертизи просив провести ексгумацію трупа ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та похований на кладовищі в с. Подільське (Михайлівка) Жмеринського району Вінницької області.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що єдиний кровний родич померлого - його сестра (позивачка у справі) ОСОБА_3 не надавала та не надасть згоду про ексгумацію трупа та передачу анатомічних матеріалів її покійного брата для проведення відповідної експертизи. Призначенням судом проведення ексгумації трупа у цивільній справі у разі заперечення родичів померлого про це буде порушено відносно останніх статтю 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на повагу до приватного і сімейного життя), а також не дотримано балансу між інтересами позивача по зустрічному позову, який бажає встановити даний факт для вирішення питання про спадкування та захистом права на повагу до приватного та сімейного життя відповідачки за зустрічним позовом, яка була рідною сестрою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу і постановити нову про задоволення клопотання про призначення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що встановити батьківство ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до нього в інший спосіб не можливо. Він є родичом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , першого ступеня споріднення, натомість неповнорідна його сестра ОСОБА_3 таким чином намагається усунути його від права на спадкування після смерті батька.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 травня 2022 року до участі у справі як правонаступника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , залучено ОСОБА_2 .

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Частинами першою - четвертою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи клопотання про призначення у справі посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи адвокат Кучер В. М. посилався на те, що в інший спосіб встановити походження ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , неможливо.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з частинами першою, другою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 Сімейного кодексу України (далі СК України), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 Кодексу про шлюб і сім`ю України (далі КпШС України), при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини 2 статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.

Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року, справа № 6-20цс15.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно при встановленні батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо нього необхідно застосовувати норми КпШС України, зокрема, приписи частини третьої статті 53 цього Кодексу, згідно з якою при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Отже, предметом доказування у цій справі є спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю ОСОБА_4 дитини і ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до народження ОСОБА_4 , або спільне иховання чи утримання ними ОСОБА_4 , або докази, що з достовірністю підтверджують визнання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківства, а не походження ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, хоча й суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку про відмову у задоволенні клопотання, але при цьому не правильно встановив правовідносин сторін та не застосував до них норм матеріального права, якими вони регулюються, а тому клопотання підлягає зміні у мотивувальній частині з викладенням її у редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: Ю. Б. Войтко

О. В. Ковальчук