Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/702/21
Провадження по справі № 2/514/73/22
14 червня 2022 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Тончевої Н.М.,
при секретарі - Георгієвій О.А.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг, -
Представник позивача за довіреністю адвокат Гун О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання медичних послуг в розмірі 8328 гривень 04 копійки та судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс.
Крім цього, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_1 до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 07 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання медичних послуг за №305201щодо надання медичних послуг на користь пацієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7а) .
Згідно пункту 1 Договору позивач взяв на себе зобов`язання здійснювати постачання послуг з охорони здоров`я (медичних послуг), зокрема надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування і медичний супровід пацієнту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідач ОСОБА_1 зобов`язується оплатити надані послуги.
Згідно пункту 3 Договору вартість Послуг визначається у виставлених Виконавцем Заказах на Послуги (рахунках) або в Актах виконаних робіт (поставлених послуг) (надалі за текстом також - Акти) до Договору.
Згідно пункту 4 Договору Відповідач гарантує повну та своєчасну оплату Послуг відповідно до умов Договору.
Відповідно до пункту 8 Договору, остаточна оплата має здійснюватися у день виставлення Відповідача заказу на надання медичних послуг (рахунку) або підписання акту, якщо інший термін не вказаний у заказі (рахунку) або акті.
Відповідно до пункту 10 Договору, Відповідач зобов`язаний підписати акт у день завершення надання послуг Позивачем або протягом 3-х днів після його надання. Якщо Відповідач на надав мотивованої відмови відносно підписання акту, такий акт вважається підписаним з боку Відповідача, а послуги такими, що надані в повному обсязі і належної якості, та підлягають оплаті.
З матеріалів справи також вбачається, що 08 серпня 2019 року позивачем складений АКТ виконаних робіт (поставлених послуг) до Договору про надання медичних послуг № 305201від07 серпня 2019 року (а.с. 8).
Як вбачається з зазначеного акту виконавцем (ТОВ «Дім Медицини») були у повному об`ємі та якісно надані медичні послуги за Договором про надання медичних послуг № 305201 від 07 серпня 2019 року, загальна вартість медичних послуг, що були надані з боку Виконавця (ТОВ «Дім медицини»), склала19 535 гривень.
Також зазначено, що у Замовника та пацієнта відсутні будь-які претензії щодо повноти, вартості та якості наданих медичних послуг.
Загальна сума боргу Замовника ( відповідача ОСОБА_1 ) перед виконавцем (позивачем ТОВ «Дім медицини») за несплачені медичні послуги, що були надані позивачем, складає 3725 гривень 85 копійок. Оплата заборгованості за надані послуги повинна бути здійснена в строк до 13 серпня 2019 року. Акт підписаний від виконавця (ТОВ «Дім Медицини») представником відповідно до довіреності та не підписаний відповідачем ОСОБА_1 .
Також, 08 серпня 2019 року був складений Акт про відсутність сплати боргу та не підписання Акту виконаних робіт (поставлених послуг) до Договору про надання медичних послуг № 305201 від 07 серпня 2019 року (а.с. 9).
З даного Акту вбачається, що:
між ТОВ «Дім медицини» (Виконавець за Договором) та ОСОБА_1 (Замовник за Договором) 07 серпня 2019 року було укладено договір № 305201 про надання медичних послуг на користь ОСОБА_2 (Пацієнт за Договором);
станом на 08 серпня 2019 року загальна сума боргу Замовника за несплачені медичні послуги, що були надані Виконавцем, складає 3725 гривень 85 копійок;
у порушення п. 8, 10 Договору, Замовник відмовився від отримання Акту виконаних робіт (поставлених послуг) та рахунку на оплату, не зважаючи на численні прохання персоналу ТОВ «Дім Медицини», не оплатив існуючу заборгованість та не підписав Акт виконаних робіт (Поставлених послуг). Будь-якої мотивованої відмови відносно підписання Акту виконаних робіт (Поставлених послуг) Замовником до ТОВ «Дім Медицини» також надано не було.
Даний Акт підписаний працівниками ТОВ «Дім Медицини».
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, частиною 6,7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що Відповідачем не сплачена сума основної заборгованості, яка складає 3725 гривень 85 копійок.
Відповідно до пункту 16 Договору № 305201 від 07 серпня 2019 року сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов Договору згідно діючого законодавства України та з урахуванням умов Договору.
Відповідно до пункту 17 Договору № 305201 від 07 серпня 2019 року за невнесення платежів щодо оплати послуг чи внесення їх не в повному обсязі або з порушенням строків Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення.
Відповідно до пункту 18 Договору відповідач за прострочення оплати за надані послуги більше, ніж на 30 (тридцять) календарних днів сплачує позивачу штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.
Пунктом 19 Договору передбачено, що за невнесення платежів щодо оплати послуг чи внесення їх не в повному обсязі або з порушенням строків, замовник сплачує виконавцю проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 25% річних від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення.
Суд погоджується з наданим представником позивача розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 (а.с. 5-6), відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача дорівнює 8328 гривень 04 копійки, в тому числі: 3725 гривень - основна сума боргу; 1279 гривень 40 копійок - пеня; 1117 гривень 75 копійок -штраф 30 %; 1729 гривень 83 копійки - 25% річних; 476 гривень 06 копійок - інфляційні нарахування.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг підлягають задоволенню.
Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81,89, 128, 141, 223, 264, 265, 268, 272, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання медичних послуг - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Тончева