Ухвала

Іменем України

01 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 520/6079/19

провадження № 61-295ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Дмитра Володимировича, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року позов АТ «Кредобанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1

на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором

від 16 вересня 2015 року станом на 04 березня 2019 року у сумі

678 137,91 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом -

671 268,93 грн, за процентами - 6 868,98 грн, судові витрати - 10 172,07 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Черепов Д. В., подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Д. В., про зменшення розміру судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору в сумі 13 258,09 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року

в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката

Попової О. А., про зменшення розміру судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, - для сплати судового збору за її подання

в сумі 11 255,59 грн, оскільки за попередньою ухвалою суду судовий збір було сплачено не в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати

від 15 листопада 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Д. В., на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 24 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху

у вказаній справі (провадження № 61-17892ск21).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Д. В., на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що копію ухвали Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Попова О. А., отримали 10 та 07 жовтня 2021 року, відповідно. Однак,

у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунули,

що відповідно до положень частини третьої статті 185 та частини другої статті 357 ЦПК України, є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення особі, яка її подала. Суд обґрунтовував своє судове рішення, у тому числі, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

28 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Черепов Д. В., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року, в якій, посилаючись

на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору, не надав належної правової оцінки доводам та наданим

на їх підтвердження доказам щодо майнового стану відповідача, не навів достатніх мотивів відмови у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору, з урахуванням того, що ОСОБА_1 частково було сплачено судовий збір (4 002,51 грн). Апеляційним судом неправильно застосовано положення ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»

та не враховано статтю 6 Конвенції про Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод.

На підставі повідомлення судді Луспеника Д. Д. від 01 лютого 2022 року,

у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коломієць Г. В., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи

між суддями від 01 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І.,

Лідовець Р. А.

Верховний Суд не знаходить підстав для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)

суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені

в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності

та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам

статті 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України).

За змістом статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору

на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше

як до ухвалення судового рішення у справі. З зазначених підстав суд,

у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних

до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити

від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу наведених вище норм права чітко слідує, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення від сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 Закону України «Про судовий збір», або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5 цього Закону,

є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги,

яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356

цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху, повернення заяви).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Черепов Д. В., подав апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 травня

2021 року, в якій містилось клопотання про зменшення розміру судового збору, мотивоване тим, що ОСОБА_1 не має можливості сплатити судовий збір у повному обсязі у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, розмір судового збору перевищує 5 % його річного доходу

за попередній календарний рік.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2021 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Д. В., про зменшення розміру судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір у сумі 13 258,09 грн за подання апеляційної скарги

та надати документи, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог указаної ухвали суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А., подала суду оригінал квитанції про часткову сплату судового збору в розмірі 2 002,50 грн, а також повторне клопотання про зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги,

в якому просила зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору, посилаючись на його скрутне матеріальне становище, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 по 4 квартал 2020 року, та довідкою форми ОК-5 про отримані доходи за 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року

в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката

Попової О. А., про зменшення розміру судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення

її недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір у сумі

11 255,59 грн за подання апеляційної скарги та надати документи,

що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник не надав належних

й безспірних доказів на підтвердження викладених ним обставин щодо зменшення розміру судового збору.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху було отримано ОСОБА_1 -

10 жовтня 2021 року, а його представником - адвокатом Поповою О. А., - 07 жовтня 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Факт отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заявник касаційної скарги не заперечує.

Таким чином, оскільки у наданий судом строк недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року, заявником не усунуто, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Д. В., на рішення Київського районного суду м. Одеси

від 13 травня 2021 року неподаною та її повернення.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 особисто або через свого представника, подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплативши судовий збір

у встановлених законом порядку та розмірі, або подати обґрунтоване

та підтверджене належними доказами клопотання про звільнення

від сплати судового збору, якщо для цього існують підстави. Тому повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду,

а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника

не порушені, оскільки він не довів наявності підстав для зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги за встановлених апеляційним судом обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається,

що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення,

а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Крім того, також установлено, що за апеляційною скаргою АТ «Кредобанк» 27 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження, а 29 грудня

2021 року справу призначено до розгляду в апеляційному суді на 01 червня 2022 року.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черепова Дмитра Володимировича, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня

2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк»

до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець