Постанова

Іменем України

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 569/10218/21

провадження № 61-18482св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року у складі судді Тимощука О. Я. та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» (далі - ТОВ «Арма Факторинг»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» (далі - ТОВ «Прод Майстер»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договорів відступлення права за договором поруки, права вимоги, прав за договором іпотеки недійсними.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, яку обґрунтовувала тим, що майно, яке є предметом договору іпотеки, права за яким відступлені на підставі договору, що є предметом даного спору, належить третім особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і знаходиться у ТОВ «Прод Майстер» або в інших осіб. Вважає, що існує ризик зміни власників нерухомого майна, що є предметом договору відступлення прав за договором іпотеки, у справі № 569/693/21.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на нежитлові приміщення: будова складу скла, загальна площа 301 кв. м реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 101; будівля механізованого складу, загальна площа 591 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; блоки будівлі побутові, загальна площа 280 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; гаражі, загальною площею 775,3 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, будівлі збірно-розбірна, загальною площею 109,9 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; заборонити ТОВ «Прод Майстер» використовувати нежитлові будівлі: будову складу скла, загальна площа 301 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будівлю механізованого складу, загальна площа 591 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; блоки будівлі побутові, загальна площа 280 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; гаражі, загальною площею 775,3 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, будівлю збірно-розбірна, загальною площею 109,9 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рівненський міський суд Рівненської області ухвалою від 25 червня 2021 року заяву задовольнив.

Наклав арешт на нежитлові приміщення: будова складу скла, загальна площа 301 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будівля механізованого складу, загальна площа 591 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; блоки будівлі побутові, загальна площа 280 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; гаражі, загальною площею 775,3 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, будівлі збірно-розбірна, загальною площею 109,9 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Заборонив ТОВ «Прод Майстер» використовувати нежитлові будівлі: будову складу скла, загальна площа 301 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будівлю механізованого складу, загальна площа 591 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; блоки будівлі побутові, загальна площа 280 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; гаражі, загальною площею 775,3 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, будівлю збірно-розбірна, загальною площею 109,9 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи характер та зміст заявлених позивачем позовних вимог, зважаючи на те, що реально існує ймовірність подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що може ускладнити виконання рішення у справі в разі задоволення позову, суд вважав, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

На ухвалу суду першої інстанції ТОВ «Прод Майстер»подало апеляційну скаргу.

Рівненський апеляційний суд постановою від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Прод Майстер» залишив без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому суд дійшов правильного висновку про те, що незабезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість використання (розпорядження) ним.

Посилання заявника на порушення прав третіх осіб, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 накладенням заборони з приводу використання їх нерухомого майна є безпідставним, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи, при цьому, особа, яка заявила відповідну заяву, довела її обґрунтованість та співмірність зі своїми позовними вимогами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2021 року до Верховного Суду, ТОВ «Прод Майстер», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 23 грудня 2021 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

Підставою для відкриття касаційного провадження є абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

У січні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження ТОВ «Прод Майстер» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційну скаргу мотивувало тим, що у заяві позивача висловлено припущення, що ТОВ «Прод Майстер» може відчужити зазначене вище майно, проте таке припущення не підкріплене жодними фактами та аргументами, тобто є необґрунтованими.

Суди попередніх інстанцій безпідставно обмежили права ТОВ «Прод Майстер», які потенційно можуть виникнути у нього в майбутньому, оскільки у разі визнання за ТОВ «Прод Майстер» права власності на вказані нежитлові приміщення за результатами апеляційного перегляду рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року у справі № 569/693/21, оскаржені судові рішення унеможливлять виконання рішення суду.

В свою чергу, накладення арешту на зазначені нежитлові приміщення, які на момент постановлення ухвали суду першої інстанції належали третім особам, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує їх права як власників такого майна на розпорядження ним, адже предметом спору у даній справі не є визнання права власності на спірні нежитлові приміщення за ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , а предметом спору є лише визнання договорів відступлення права за договором поруки, права вимоги, прав за договором іпотеки недійсними.

Суди попередніх інстанцій не зазначили яким саме чином ТОВ «Прод Майстер» не будучи ні власником, ні володільцем майна, зможе його відчужити.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази розгляду в установленому процесуальним законом порядку судом клопотання про пришвидшення розгляду заяви, про яке зазначено в ухвалі суду першої інстанції, тому суд безпідставно посилається на інформацію, викладену в зазначеному клопотанні.

Відзив на касаційну скаргу

У січні 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Лук`янчук В. С., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила суд залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення залишити без змін.

Зазначала, що між сторонами існує спір щодо визнання договорів відступлення права за договором поруки, права вимоги, прав за договором іпотеки недійсними. Невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, адже відповідач або треті особи можуть в будь-який час провести відчуження майна, або розпорядитися ним у інший спосіб, що унеможливить виконання рішення суду. Водночас, позивач змушений буде звернутись до суду з іншими позовами з метою витребування майна з чужого незаконного володіння.

Доводи ТОВ «Прод Майстер» щодо безпідставності обмеження прав ТОВ «Прод Майстер» є необґрунтованими, оскільки існує ризик подальшого переходу права власності, що підтверджується наявністю справи № 569/693/21 за позовом ТОВ «Прод Майстер» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначене нерухоме майно.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 28 вересня 2007 року на забезпечення генеральної кредитної угоди від 28 вересня 2007 року № 014/89-07/560 та укладених в її межах кредитних договорів, Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки № 014/89-07/560/1 предметом якого є цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якого на час укладення становить 1 020 000 грн.

На підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16 грудня 2016 року (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О. М., зареєстровано в реєстрі за № 1552), договору про відступлення права вимоги від 16 грудня 2016 року та договору про відступлення прав вимоги за договором поруки від 16 грудня 2016 року, укладеними між ТОВ «Прод Майстер» та ТОВ «Арма Факторинг», права вимоги за договором іпотеки від 28 вересня 2007 року № 014/89-07/560/1, генеральною кредитною угодою від 28 вересня 2007 року № 014/89-07/560 та додатками і доповненнями до неї, а також за договором поруки від 28 вересня 2007 року № 014/89-07/560/2, перейшли до ТОВ «Прод Майстер».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Межі розгляду справи судом

Підставою для відкриття касаційного провадження є абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України(неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому суд дійшов правильного висновку про те, що незабезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість використання (розпорядження) ним.

Колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій враховуючи наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що заявлено вимоги, до ТОВ «Арма Факторинг», ТОВ «Прод Майстер», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договорів відступлення права за договором поруки, права вимоги, прав за договором іпотеки недійсними, та враховуючи доводи позивача про те, що існує ризик зміни власників зазначеного нерухомого майна, а тому до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, дійшов правильного висновку про наявність підстав для забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту та заборони використовувати нежитлові приміщення, оскільки такий вид забезпечення позову у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору та співмірний із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року у справі № 569/693/21, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року, задоволено позов ТОВ «Прод Майстер» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ТОВ «Прод Майстер Рівне», КП «Реєстраційний центр», ОСОБА_7 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О. С., про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, які стосуються зазначеного нерухомого майна.

Посилання в касаційній скарзі на те, що накладення арешту на зазначені нежитлові приміщення, які на момент постановлення ухвали суду першої інстанції належали третім особам, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушує їх права як власників такого майна на розпорядження ним, колегією суддів не приймаються, оскільки самі зазначені особи ухвалу місцевого суду не оскаржили, будь яких повноважень ТОВ «Прод Майстер» на подання скарги у їх інтересах справа не містить.

Доводи касаційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази розгляду в установленому процесуальним законом порядку судом клопотання про пришвидшення розгляду заяви, про яке зазначено в ухвалі суду першої інстанції, тому суд безпідставно посилається на інформацію, викладену в зазначеному клопотанні є необґрунтованими, оскільки 24 червня 2021 року позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову та 25 червня 2021 року подала заяву про пришвидшення розгляду даної заяви і цього ж дня постановлено ухвалу суду першої інстанції. Отже, фактично суд першої інстанції взяв до уваги заяву про пришвидшення розгляду заяви і одразу вирішив питання щодо забезпечення позову. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався зі скаргою про порушення строків розгляду поданої заяви.

Колегія суддів погоджується із тим, що на час постановлення ухвали місцевого суду ТОВ «Прод Майстер» не перебувало ані власником, ані володільцем спірного нерухомого майна, тому забезпеченням позову його права або охоронювані законом інтереси порушені не були.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 402, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер»залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк І. М. Фаловська