АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року

м. Чернівці

справа №718/3038/21

провадження 822/400/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Паучек І.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2022 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Масюк Л.О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, ОСОБА_8 , після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємицею першої черги.

Зазначала, що вона звернулась 08 грудня 2021 року до Кіцманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено, в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, у зв`язку з тяжкою хворобою її чоловіка ОСОБА_9 , оскільки не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Просила суд, визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю два місяця, після набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у спадкоємиці, ОСОБА_1 , перешкод для подання заяви не було. ОСОБА_1 не скористалася правом на прийняття спадщини через хворобу близької людини, а не самої спадкоємиці, а тому строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено без поважних причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дав не правильну оцінку доказам поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що тяжка хвороба її чоловіка протягом тривалого часу та догляд за ним не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , про що виконавчим комітетом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області складено актовий запис № 38 від 18 листопада 2020 року та видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Постановою державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5).

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 601/1158/19.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 372/2383/16-ц (провадження № 61-20920св18), від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17; від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто строк на подання заяви про прийняття спадщини після його смерті сплив 17 травня 2021 року.

Із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася до Кіцманської державної нотаріальної контори 08 грудня 2021 року

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, не врахував ту обставину, що апелянтом пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки нею здійснювався догляд за чоловіком, так як останній тяжко хворів.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили ОСОБА_1 вчасно здійснити своє право на подання такої заяви, та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії.

Відомості щодо стану здоров`я чоловіка ОСОБА_1 , з урахуванням характеру його хвороби, не свідчать про те, що ОСОБА_1 об`єктивно була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса, у зв`язку з безперервним доглядом за ним.

Інших обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення нею, як спадкоємицею, дій щодо прийняття спадщини та поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, не наведено.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних та істотних труднощів для подання у встановлений законом строк ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну

скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 15 червня 2022 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.Ю. Половінкіна

О.О. Одинак