Справа №464/2225/22
пр № 2/464/1047/22
У Х В А Л А

15 червня 2022 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

позивача, 08.06.2022 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним, в якому просить визнати недійсним шлюб укладений ОСОБА_4 із ОСОБА_5 (акт про укладення шлюбу №973 від 26.12.2007, виданий відділом запису актів громадянського стану адміністрації Усть-Ілімська Іркутської області) з моменту його укладення. Визнати за нею право власності на 6/8 частини квартири АДРЕСА_1 , як дружини померлого ОСОБА_4 та спадкоємця першої черги на підставі поданої заяви про прийняття спадщини.

Позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за майнову вимогу в порядку ст.136 ЦПК України, оскільки вона є малозабезпеченою особою, розмір пенсійного забезпечення складає 2100 грн., інших доходів немає.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви посилається на матеріальні труднощі, оскільки єдиним доходом є пенсія.

На підтвердження надала копію довідки відомостей про пенсію.

Дослідивши надані до клопотання документи, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем воно не обґрунтоване та на підтвердження скрутного матеріального становища, не надано належних доказів. Самі по собі посилання заявника на отримання лише пенсії, не свідчить про те, що у неї відсутні інші джерела доходу.

За таких обставин, заява позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак позивач повинний сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно із ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням наведеного, позивачу у відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 3ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185,258,260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення нею недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 15 червня 2022 року.

Суддя С.З. Чорна