Справа № 932/5688/21
Провадження №2/932/2505/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді - Куцевола В.В., розглянувши розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в якому прохав стягнути на його користь з відповідача суму недоплати страхового відшкодування в розмірі 23119 грн. 09 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1800 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5100 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним чином. 15.12.2020 року в м. Дніпро, перехрестя вул. Січеславська Набережна та вул. Мономаха, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Kia Sportage», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai I 10», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_1 . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2021 року ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Kia Sportage», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано винним у вчинені ДТП. На момент вчинення ДТП, цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Страхова компанія виплатила ОСОБА_1 добровільно 63054,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Позивач звернувся до судового експерта з питанням визначення вартості матеріального збитку сприченого в результаті пошкодження свого автомобіля. Згідно із висновком експерта Дроздова Ю.В. № 0801/21/21 від 20.01.2021 року вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу в результаті пошкодження його автомобіля «Hyundai I 10», д.р.н. НОМЕР_2 складає 86173,62 грн.

Без будь-яких вмотивованих підстав страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі: 23 119,09 грн., що розраховується наступним чином: 86173,62 -63054,53 грн., де 86 173,62 грн. - вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 63 054,53 грн.

Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмірі 1800,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5100,00 грн.

27.01.2022 року відповідачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Відповідач правом на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами цивільної справи, позивач, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є власником автомобіля Hyundai I 10, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

15.12.2020 року в м. Дніпро на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Мономаха, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Kia Sportage», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai I 10», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2021 року по справі № 932/14558/20, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за полісом № ЕР 200361558, розмір франшизи 0,00 грн.

22.12.2020 року представник позивача звернувся до відповідача із повідомлення про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_4 , заявою про анулювання всіх попередньо написаних заяв ОСОБА_1 , запрошенням на незалежну експертизу пошкодженого транспортного засобу.

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0801/21/21 від 20.01.2021 року експерта вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин), заподіяного позивачу в результаті пошкодження його автомобіля «Hyundai I 10», д.р.н. НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП складає 86173,62 грн.

09.03.2021 року відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 63 054,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

11.03.2021 року представник позивача направив відповідачу запит щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта ОСОБА_5 .

Згідно відповіді відповідача від 22.03.2021 року № 00831/0121 позивача було повідомлено, що страховик при виплаті страхового відшкодування керувався з звітом СОД ОСОБА_6 № 11784 від 02.02.2021 року, підстав для перегляду рішення не має. Разом із відповіддю надано копію звіту № 11784 від 02.02.2021 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 , яким було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Hyundai I 10», д.р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

22.12.2020 року відповідачу було направлено запрошення на незалежну експертизу пошкодженого транспортного засобу. Із запрошення на незалежну експертизу пошкодженого ТЗ, що направлялося до АТ «СГ «ТАС» (приватне) вбачається, що огляд був призначений на 30.12.2020 року о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач на повідомлення позивача не направив свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу «Hyundai I 10», д.р.н. НОМЕР_2 , який відбувся 30.12.2020 року за участі експерта Дроздова Ю.В.

З акту складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 вбачається, що дата огляду була 31.12.2020 року. При цьому у акті не зазначено місце його складення, хто був присутнім під час огляду, акт не містить підпису позивача чи його представника.

Позивач заперечує факт проведення огляду суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 .

За вказаних обставин суд критично ставиться до складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 звіту № 11784 від 02.02.2021 року.

Суд бере до уваги в якості належного доказу вартості матеріального збитку спричиненого позивачу в результаті пошкодження його автомобіля висновок експерта ОСОБА_5 № 0801/21/21 від 20.01.2021 року, який не спростовано відповідачем.

За вказаних обставин, суд обгрунтованим твердження позивача про те, що відповідач не доплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі: 23 119,09 грн., що є різницею між розміром матеріального збитку визначеного висновком експерта № 0801/21/21 від 20.01.2021 року та сплаченої відповідачем суми страхового відшкодування.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 23119,09 грн. та витрати на оплату послуг експерта ОСОБА_5 у розмірі 1800,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_1 у зазначеній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 24 червня 2021 року надавав адвокат Демарчук М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3038 від 08 жовтня 2019 року).

Відповідно до положень вищезазначеного договору та Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 24.06.2021 року, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 24.06.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 24.06.2021 року, виконавець (адвокат Демарчук М.В.) надав, а замовник ( ОСОБА_1 ) прийняв (отримав) правову допомогу у формі: консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень, вивчення та надання правової оцінки письмовим документам наданим адвокату клієнтом; складання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС» (приватне) про стягнення страхового відшкодування, отже, сторони домовились, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір у сумі 5 100 грн.

Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19 зазначено, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі №823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Крім того, Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).

Слід також зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі - 5 100 гривень, а також враховуючи задоволення позову ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5100 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) суму недоплаченого страхового відшкодування - 23119,09 грн., - витрати на проведення автотоварознавчої експертизи - 1800,00 грн., а всього - 24 919,09 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5100,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В.Куцевол