ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/314/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/4405/21 Категорія: Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Сіренка Ю.В., Новікова О.М.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року, ухваленого в складі судді Гудзенко В.Л., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15 березня 2017 року, що свідчить про укладення сторонами договору про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Позичальник отримав кредитну картку з кредитними коштами, розмір кредитного ліміту по якій в подальшому було збільшено до 5000 гривень.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач вважав, що після смерті ОСОБА_2 його спадкоємицею є ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними відмітками у їх паспортах.

27 серпня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Уманської міської державної нотаріальної контори, та 15 вересня 2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, відповідач по справі прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

23 квітня 2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, відповідно до яких, відповідач пред`явив свої вимоги, але жодних дій вчинено не було.

Станом на дату смерті позичальника, заборгованість останнього перед банком за кредитним договором становить 17 917 гривень 86 копійок, яка складається з: 6 687 гривень 17 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 554 гривень 05 копійок - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 10 676 гривень 64 копійки - нарахована пеня.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17 917 гривень 86 копійок за кредитним договором № б/н від 15 березня 2017 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину не приймала, відтак, у відповідача, відповідно до положень норм ст. 1282 ЦК України, відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального право, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2020 року. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заявив про відмову від прийняття спадщини.

Матеріали справи також не місять доказів, що відповідач не проживав разом з позичальником на день смерті останнього.

Тому, відповідач вважається таким, що прийняв спадщину.

19 січня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив, в якому ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

При цьому зазначила, що після смерті ОСОБА_2 вона не прийняла спадщину ні за своєю заявою, ні фактично, оскільки з 2016 року та на момент смерті ОСОБА_2 з ним не проживала. Посилання банку на копії паспортів позичальника та відповідача, в яких містяться відмітки про реєстрацію останніх за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставним, оскільки, копія паспорта ОСОБА_2 , долучена до позовної заяви, завірена 23 березня 2014 року, що не була актуальною ні станом на час підписання позичальником анкети-заяви, ні на момент його смерті. Разом з тим, в анкеті-заяві, підписаній ОСОБА_2 15 березня 2017 року, останнім вказана адреса проживання: АДРЕСА_2 . Крім цього, факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на момент смерті позичальника спростовується довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 жовтня 2019 року.

Окрім того, ОСОБА_1 у відзиві вказала, що позивачем пропущено встановлений ст. 1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 березня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_2 заяви б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг(а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 , виданого 01 листопада 2019 року (а.с. 78).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, станом на 31 жовтня 2019 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 17 917 гривень 86 копійок (а.с. 9-10).

29 липня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу Уманської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просило: включити кредиторській вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 17 917 гривень 86 копійок; повідомити АТ КБ «ПриватБанк», чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 80).

У відповідь на вказану претензію, Уманська міська державна нотаріальна контора надіслала лист від 08 вересня 2020 року № 1256/02-14, відповідно до якої спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита 08 вересня за № 223/2020 на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» від 29 липня 2020 року (а.с. 81).

20 квітня 2021 року позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист-претензію, яким останню повідомлено, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, відтак зобов`язана сплатити банку заборгованість у сумі 17 917 гривень 86 копійок (а.с. 82).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, суду для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Так, із матеріалів справи судом встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні будь-які інші спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Натомість, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита 08 вересня 2020 року за № 223/220 на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» від 29 липня 2020 року (а.с. 81).

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» щодо спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 24 вересня 1996 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 75-77).

Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Уманським РВ УДМС України в Черкаській області 15 березня 2014 року, ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11 червня 2003 року. При цьому, вказана копія завірена 24 березня 2014 року (а.с.74).

Однак, відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 05 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 15 березня 2016 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 114).

Окрім того, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписаній ОСОБА_2 15 березня 2017 року, останнім зазначено адресу проживання: АДРЕСА_2 .

Відтак, факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 1268 ЦК України під час вирішення питання про встановлення кола спадкоємців у даній справі.

Інформація про інші заяви про прийняття спадщини, як зазначалось вище, відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що у відповідача відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора відповідно до ст. 1282 ЦК України.

Щодо застосування строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи вказані норми, суд апеляційної інстанції вважає, що в даній справі не підлягають до застосування строки пред`явлення вимоги до спадкоємців, оскільки законодавець пов`язує відлік шестимісячного строку з днем одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, а у випадку, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, - з днем, коли кредитор дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що особа, яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відсутня, відтак, відсутні і підстави для застосування строку пред`явлення вимоги до спадкоємців.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2021 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в порядку та за умов визначених цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови виготовлений 3 лютого 2022 року.

Судді