Справа №751/1827/22
Провадження №2-з/751/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

при секретарі Шевченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022 адвокат Шипов І.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви, в якій просить: накласти арешт на 7/20 частки права власності на об`єкт нерухомості, а саме побутові майстерні, позначені на плані літ. А-1, А 11, а-1, а 11, загальною площею 691,2 кв.м; столярно-опалубна майстерня, позначена в плані літ. Б-1, загальною площею 364,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та майно, яке знаходиться на території цього об`єкта нерухомості, заборонивши його реалізацію у вигляді відчуження, продажу, дарування, внесення в заставу, знищення та інші будь-які види розпорядження.

Вимоги про забезпечення позову обґрунтовує тим, що 10.08.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу 7/20 частки права власності на об`єкт нерухомості, а саме: побутові майстерні, позначені на плані літ. А-1, А 11, а-1, а 11, загальною площею 691,2 кв.м; столярно-опалубна майстерня, позначена в плані літ. Б-1, загальною площею 364,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний правочин було вчинено під впливом обману, оскільки покупцем за цим договором повинен був бути ОСОБА_5 . Після покупки вищевказаної частки майна, заявником було витрачено 440593,00 грн на ремонт та обладнання майна для подальшого його використання. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 має намір продати спірну частку об`єкта нерухомості, це унеможливить виконання рішення суду у разі не накладення арешту на вищевказане майно.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_4 зареєстровано 7/20 частки права власності на об`єкт нерухомості, а саме: побутові майстерні, позначені на плані літ. А-1, А 11, а-1, а 11, загальною площею 691,2 кв.м; столярно-опалубна майстерня, позначена в плані літ. Б-1, загальною площею 364,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що між сторонами існує реальний майновий спір, суд вважає, що заявлений вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну частку майна передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в майбутньому.

У частині накладення арешту та заборони відчуження на інше майно, яке находиться на території об`єкта нерухомості, суд прийшов до переконання про відмову в забезпеченні позову в цій частині, оскільки не визначено конкретно інше майно, на яке необхідно накласти арешт.

Щодо заяви про забезпечення позову в частині заборони його реалізації у вигляді відчуження, продажу, дарування, внесення в заставу, знищення та інші будь-які види розпорядження.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Відтак, суд не вбачає підстав для оголошення заборони на відчуження, знищення та інші будь-які види розпорядження вище зазначеного майна, оскільки накладення арешту на майно як захід забезпечення позову унеможливить сам по собі вчинення таких дій.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог задовольнити частково.

Накласти арешт на 7/20 частки права власності на об`єкт нерухомості, а саме побутові майстерні, позначені на плані літ. А-1, А 11, а-1, а 11, загальною площею 691,2 кв.м; столярно-опалубна майстерня, позначена в плані літ. Б-1, загальною площею 364,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити Новозаводському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - для виконання та учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Яременко