Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа153/1910/21

Провадження2/153/438/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

справа №153/1910/21

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Сінчака О. В., відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача - адвокат Вітвіцький О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує наступним: восени 2019 року між нею та відповідачем було укладено усну угоду про купівлю-продаж належної відповідачу на праві власності будівлі молочнотоварного комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 . Для укладення угоди купівлі-продажу відповідачу необхідні були кошти на виготовлення технічної документації, які вона їй надала. З того часу, ОСОБА_2 фактично передала їй вищевказане нерухоме майно, яким вона користувалась, провела заміну вікон приміщення на суму приблизно 30000 грн., відремонтувала двері в приміщення, провела розчищенні під`їзних доріг. У даному приміщенні зберігаються належні їй та її чоловіку матеріальні цінності, сільськогосподарська техніка та урожай. 03 грудня 2020 року між нею та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно якого ОСОБА_2 зобов`язалась продати та передати ОСОБА_1 будівлю молочнотоварного комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 в строк до 01 квітня 2021 року та укласти договір купівлі-продажу зазначеної будівлі на умовах передбачених даним договором. 26 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін до Попереднього договору від 03 грудня 2020 року, відповідно до якого сторони продовжили дію Попереднього договору до 01 грудня 2021 року. Інші умови залишились без змін. Сторонами було узгоджено всі істотні умови договору: предмет договору - будівля молочнотоварного комплексу, загальна ціна Договору - 100000 грн., з яких 89 600 грн. (90% ціни договору) сплачено відповідачу у справі до підписання Попереднього Договору. 11 листопада 2021 року нею було направлено відповідачу поштовим зв`язком пропозицію на укладення договору на умовах визначених Попереднім Договором, яка була отримана ОСОБА_2 19 листопада 2021 року. В кінці листопада 2021 року ОСОБА_2 направила їй письмову пропозицію про зміну ціни продажу будівлі молочнотоварного комплексу у зв`язку із набуттям нею у власність земельної ділянки площею 1, 3142 га. Оскільки під час укладання попереднього договору були визначені всі істотні умови та земельна ділянка не входила до предмета договору, а тому вона не прийняла такі умови ОСОБА_2 . Тому відповідач стала ухилятися від виконання умов нотаріально посвідченого Попереднього договору. Строк дії Попереднього договору сплив 01 грудня 2021 року. Строк повернення відповідачем отриманої від позивача суми забезпечення виконання зобов`язання сплив 04 грудня 2021 року. Загальна сума, яка підлягає сплаті відповідачем на умовах Попереднього договору становить 179200 грн., з яких 89 600 грн. - сума забезпечення виконання зобов`язання, 89 600 грн. штраф за невиконання зобов`язання. Окрім цього позивач вказує, що у зв`язку із не укладенням договору купівлі-продажу, вона понесла пов`язані договором витрати у розмірі 21800 грн. на оплату послуг нотаріуса, консультацій адвокатів, виготовлення документів, закупівлю обладнання та послуг пов`язаних із функціонуванням молочнотоварного комплексу. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, просить суд визнати укладеним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 на умовах нотаріально посвідченого Попереднього договору укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 03 грудня 2020 року із змінами від 26 березня 2021 року. Визнати за нею право власності на будівлю молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 загальною площею 1521,7 кв.м. Стягнути із неї на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 10400 грн. відповідно до умов п.4 та п.5 нотаріально посвідченого Попереднього договору 03 грудня 2020 року із змінами від 26 березня 2021 року. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 попереднього договору купівлі-продажу, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. До укладення попереднього договору купівлі-продажу, вона 4 роки користувалися спірною фермою та щомісяця сплачували орендну плату ОСОБА_2 . В період користування спірною будівлею вона з чоловіком зробили косметичний ремонт приміщення, замінили дах та понесли витрати на облагородження території. Восени 2019 року вона домовилась із ОСОБА_2 , що придбає будівлю молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 , однак у відповідача на той час не було необхідних документів для оформлення договору у нотаріуса. Осінню 2020 року до них подзвонили та повідомили, що по території ферми ходять люди та фотографують її з метою продажу. Після чого, вона зателефонувала до ОСОБА_2 та вони домовилися про укладення договору купівлі-продажу ферми, після чого вона передала їй кошти. В грудні 2020 року відбулось узаконення передачі коштів на придбання ферми, шляхом укладення попереднього договору купівлі-продажу у нотаріуса, оскільки право власності за ОСОБА_3 на той час ще не було належним чином оформлено. Договір купівлі-продажу попередньо мав бути укладеним до квітня 2021 року, однак в березні було укладено додатковий договір до попереднього договору купівлі-продажу, яким було продовжено термін укладення договору купівлі-продажу до грудня 2021 року. В січні 2021 року ОСОБА_2 позичила у неї 1000 доларів для виготовлення документів. В жовтні 2021 року були готові всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу, але ОСОБА_2 перестала брати від неї слухавку. В листопаді вона направила ОСОБА_2 пропозицію на укладення договору купівлі-продажу та отримали відповідь, що оскільки відповідач стала власником земельної ділянки на якій розміщена ферма, вона бажає збільшити вартість будівлі, при цьому свідоцтва права власності на земельну ділянку не надала. Укладення договору купівлі-продажу у термін, який був зазначений в попередньому договорі не відбулося. Відповідач кошти їй не повернула та штрафні санкції не сплатили. Вважаючи свої права порушеними, вона звернулась до суду.

Представник позивача адвокат Сінчак О.В. діючи на підставі ордеру серії ВН №169016 в судовому засіданні вказав, що попередній договір між сторонами було укладено та досягну всіх істотних умов, позивач сплатила 90 % коштів, згідно договору. Вважають за можливе визнати договір купівлі-продажу укладеним, згідно попереднього договору купівлі-продажу шляхом застосування норм господарської та цивільної юрисдикції до даних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що будівля ферми продавалась 6 років. Коли вона оформила всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу, вона повідомила позивача, що вона оформила ще земельну ділянку під дану нерухомість, а тому бажає збільшити ціну договору. ОСОБА_1 не відповідала. Зазначає, що вона не погоджується із ціною зазначеною в договорі, оскільки вони домовилися про суму 20000 доларів, а в договорі прописали 100000 грн., щоб сплатити менше за послуги в нотаріуса. Визнає, що між ними було укладено попередній договір та визнає факт, що в грудні 2021 року вона набула право власності на земельну ділянку. Також вказала, що позивач дійсно користувалась будівлею ферми та сплачувала їй орендну плату 5000 грн. щомісячно. Позику у позивача 1000 доларів не визнає.

Окрім того, відповідачем надано відзив на позовну заяву наступного змісту: ОСОБА_2 вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а тому в позові слід відмовити. Вказує, що в умовах попереднього договору було передбачено, що за ухилення від укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 зобов`язана протягом трьох календарних днів повернути ОСОБА_1 суму забезпечення виконання зобов`язання, отриману за договором та сплатити штраф у розмірі 100 відсотків від суми забезпечення виконання зобов`язання, що була отримана нею за договором. Але вона не зобов`язана укладати договір купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 . Просить суд відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 , а саме про визнання укладеним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 на умовах нотаріально посвідченого Попереднього договору від 03.12.2020 року зі змінами від 26.03.2021 р.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

З показів свідка ОСОБА_4 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 його дружина. Щодо обставин справи зазначив наступне: їх колишній зять ОСОБА_5 в 2017 році захотів займатися своєю справою. Вони домовились із ОСОБА_2 щодо купівлі ферми за умови, що документи належним чином оформлені. Однак, у зятя не було коштів на купівлю ферми, тому домовились із ОСОБА_2 , що зять буде платити 2000 грн. орендної плати та користуватися приміщенням. У 2018 році сума орендної плати була збільшена та вони сплачували щомісяця по 5000 грн. У ОСОБА_5 були фінансові труднощі, а тому він з дружиною почали йому допомагати. Коли дізнались, що ОСОБА_2 має намір продавати ферму, то домовилися з нею, що вони її придбають. В період користування фермою вони за власні кошти зробили ремонт приміщення, замінили дах та зачистили територію. Коли передали частину коштів ОСОБА_2 вони вирішили їх узаконити шляхом укладання попереднього договору купівлі-продажу, оскільки договір купівлі-продажу на той час укласти не було можливості у зв`язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на будівлю. В період виготовлення необхідних документів вони користувалися фермою та щомісяця сплачували орендну плату. Однак, договір купівлі-продажу ОСОБА_2 відмовилась укладати та кошти його дружині ОСОБА_1 не повернула.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що позивач ОСОБА_1 є його рідною сестрою. Йому відомо, що ОСОБА_1 з чоловіком користувалися фермою та сплачували орендну плату ОСОБА_2 . В період оренди ОСОБА_1 за власні кошти замінила дах та зробила ремонт приміщення ферми. Наперед сплачувала ОСОБА_2 орендну плату. У його присутності ОСОБА_1 надала в позику ОСОБА_2 1000 доларів на оформлення документів.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що в 2018 році він підшуковував приміщення для ведення особистого селянського господарства. Йому повідомили, що є приміщення ферми, яке здавалось в оренду. Він домовився з ОСОБА_9 про оренду даного приміщення, оскільки ОСОБА_2 на той час перебувала в м.Москва. Вони узгодили суму оренди, а через рік домовилися усно про купівлю всіх приміщень на території молочнотоварного комплексу та земельну ділянку, узгодили ціну 20000 доларів США. Договір купівлі-продажу не можна було оформили в 2020 році через те, що документи на землю не були оформлені належним чином, у зв`язку із чим, він відмовився купувати ферму. Тоді ОСОБА_1 почала орендувати приміщення комплексу та через нього передавала кошти ОСОБА_2 в якості орендної плати. Йому відомо, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 уклала попередній договір купівлі-продажу молочнотоварного комплексу. У період користування молочнотоварним комплексом ОСОБА_1 частково замурувала та замінила вікна по периметру ферми, вивезла сміття та на його думку понесли витрат приблизно на 3000 доларів США. ОСОБА_1 користувалась даним приміщенням з 2019 року, а в травні 2021 року припинила сплачувати орендну плату. Окрім цього зазначив, що до нього телефонувала ОСОБА_2 та просила надати їй кошти в сумі 1000 доларів США, але в нього такої суми не було, після чого ОСОБА_2 телефонувала та спілкувалась з ОСОБА_1 .

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що 03 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №1028. Договір укладено на наступних умовах: ОСОБА_2 зобов`язалась продати та передати ОСОБА_1 будівлю молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 в строк до 01 квітня 2021 року та укласти договір купівлі-продажу зазначеної будівлі молочнотоварного комплексу протягом цього ж строку на умовах, передбачених даним договором. За домовленістю сторін продаж будівлі молочнотоварного комплексу буде вчинено за 100 000 грн. з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання, переданої за даним договором. Основний розрахунок буде здійснено під час посвідчення основного договору. На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 суму забезпечення виконання зобов`язання в розмірі 89600 грн. Зазначена сума сплачена ОСОБА_1 ОСОБА_2 до моменту підписання даного договору. Якщо договір купівлі продажу не буде укладено протягом строку встановленого п.1 даного договору з вини ОСОБА_2 , то ОСОБА_2 зобов`язана проявом 3 календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути ОСОБА_1 забезпечення виконання зобов`язання та сплатити штраф у розмірі 100 відсотків від суми забезпечення виконання зобов`язання (а.с.8-9).

З копії договору про внесення змін до Попереднього договору від 26 березня 2021 року встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внесли зміни до Попереднього договору від 03 грудня 2020 року в частині строку укласти договір купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу по АДРЕСА_1 та визначено строк 01 грудня 2021 року (а.с.10).

З копії пропозиції про укладення договору від 11 листопада 2021 року та з копій рекомендованих повідомлень встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 з пропозицією укласти договір купівлі-продажу на умовах Попереднього договору від 03 грудня 2021 року (а.с.11-12).

З пропозиції від 15 листопада 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 із пропозицією щодо ціни продажу будівлі молочнотоварного комплексу та земельної ділянки: вказала, що нею була набута у власність земельна ділянка площею 1,3142 га на якій розташована нерухомість. Тому запропонувала внести зміни щодо ціни продажу, вказаної в п.4 Попереднього договору від 03.12.2020 року, в зв`язку з набуттям у власність земельної ділянки та продажу не тільки будівлі молочнотоварного комплексу, а також земельної ділянки на якій він розміщений (а.с.13).

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеним на умовах попереднього договору та визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини пов`язані з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено нотаріально-посвідчений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким сторони узгодили укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу молочнотоварного комплексу у строк до 01 квітня 2021 року. Сторонами узгоджено, що зобов`язання, встановлене даним договором, припиняється, якщо договір купівлі-продажу зазначеної будівлі молочнотоварного комплексу не буде укладено протягом строку встановленого даним договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Також попереднім договором передбачено, що у разі, якщо договір купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу не буде укладено протягом строку встановленого в даному договорі, з вини ОСОБА_2 , то остання зобов`язана протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку, повернути ОСОБА_1 суму забезпечення виконання зобов`язання отриману за даним договором та сплатити штраф у розмірі 100% від суми забезпечення виконання зобов`язання.

Договором про внесення змін до Попереднього договору від 26 березня 2021 року встановлено, що сторонами внесено зміни до п.1 Попереднього договору від 03 грудня 2020 року в частині визначення строку укладення договору купівлі-продажу, а саме встановлено 01 грудня 2021 року кінцевим строком для укладення договору купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу будівлі молочнотоварного комплексу у термін до 01 грудня 2021 року сторонами не укладено.

Дослідивши умови попереднього договору, суд зазначає наступне: попередній договір не відноситься до грошового зобов`язання, він тільки передбачає зобов`язання його сторін укласти в майбутньому основний договір, а таке зобов`язання не є грошовим, отже забезпечувати його завдатком чи сумою забезпечення виконання зобов`язання неможливо.

ОСОБА_1 посилаючись на ухилення відповідачем від укладення нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу майна, просить визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся на умовах попереднього договору, та визнати за нею право власності на спірне майно.

Однак, суд вважає, що позивачем обрано невірний і неефективний спосіб захисту своїх прав, який суперечить правовим нормам з огляду на наступне: однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3, ст. 627 Цивільного кодексу (далі ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним.

Примушування до угоди, яка ґрунтується на попередньому договорі, чи визнання її укладеною за відсутності згоди зустрічної сторони законом не передбачено, оскільки за порушення умов попереднього договору ч.2 ст.635 ЦК України передбачені інші правові наслідки - відшкодування збитків. Крім того, ч.3 ст.635 ЦК України передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором.

За змістом укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Попереднього договору та Договору про внесення змін до Попереднього договору, сторони узгодили наслідки ухилення ОСОБА_2 від укладення договору купівлі-продажу, передбаченого попереднім договором.

Примусове виконання зобов`язання в натурі суперечить вимогам ст.635 ЦК України про правові наслідки порушення зобов`язання за попереднім договором і положенням ст.321 ЦК України про непорушність права власності.

Положеннями ЦК України й інших актів цивільного законодавства прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу.

За таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати лише на відшкодування збитків відповідно до ч.2 ст.635 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України від 02.09.2015 у справі № 6-226цс14).

Припинення зобов`язання з попереднього договору внаслідок не укладення основного договору протягом встановленого попереднім договором строку унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення в набувача права власності на майно.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту законом та договором не передбачений.

Зважаючи на характер спірних відносин, належним та ефективним способом захисту інтересів ОСОБА_1 у судовому порядку є звернення до суду з позовними вимогами щодо відшкодування збитків, згідно умов попереднього договору, що й відповідає вимогам ч.2 ст.635 ЦК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. За вказаних обставин, суд покладає судові витрати, які складаються зі сплати судового збору на позивача по справі.

Згідно ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

14 грудня 2021 року ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області на підставі заяви позивача було забезпечено позов, шляхом накладання арешту на будівлю молочнотоварного комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, відповідно до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійсненому Державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області, 27 серпня 2020 року, номер запису про право власності 38437075, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, а тому захід забезпечення позову підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 6, 10, 12, 17, 76-84, 89, 90, 92, 95, 120-127, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 328, 334, 526, 527, 530, 611, 612, 620, 623, 626-629, 632, 635, 638, 655-657, 693 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеним та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Захід забезпечення позову, який було застосовано на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у вигляді накладення арешту на будівлю молочнотоварного комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, відповідно до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійсненому Державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області 27 серпня 2020 року номер запису про право власності 38437075, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256 - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2022 року.

Головуючий Т. В. Гаврилюк