Ухвала

20 червня 2022 року

м. Київ

справа № 456/1377/20

провадження № 61-3993ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтовано тим, що 01 липня 2019 року між сторонами укладено договір позики № 01/07/19-1, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк до 30 серпня 2019 року включно. Так, 01 липня 2019 року позивачем передано відповідачу грошові кошти у борг, остання видала боргову розписку у двох примірниках, один з яких, у відповідності до вищевказаного договірного положення, передано позивачу на зберігання до повного виконання відповідачем зобов`язань за договором позики. На день подання позовної заяви відповідачем не виконано обов`язку з повернення коштів позивачу в обумовленій сумі. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, як кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити проценти за користування позикою за період з 01 липня 2019 до 30 серпня 2019 року у розмірі 14 619,10 грн, 3 % річних від суми боргу за весь час прострочення, тобто з 31 серпня 2019 року по 06 квітня 2020 року, що становить 8 940,72 грн та пеню за порушення зобов`язання у розмірі 82 396,60 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000,00 дол. США, що еквівалентно 558 600,00 грн основного боргу за договором позики; 14 619,10 грн відсотків за користування позикою, 8 940,72 грн трьох відсотків річних, 82 396,60 грн пені, 6 534,20 грн сплаченого судового збору.

ОСОБА_1 06 квітня 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у вищевказаній справі. У касаційній скарзі зазначила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними; касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, зокрема подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав та надання доказів на їх підтвердження.

У червні 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Медвідь В. О. надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що 25 січня 2022 року апеляційний суд проголосив вступну та резолютивну частини постанови. Адвокат Медвідь В. О. 31 січня 2022 року звернувся до апеляційного суду з заявою про видачу повного тексту постанови, що підтверджується копією заяви зі штампом вхідної кореспонденції суду, яку представник заявника додає до клопотання. Проте фактично копію постанови адвокат отримав 06 квітня 2022 року, про що особисто розписався на вищезгаданій заяві. Разом із цим, копію повного тексту постанови на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку судом до сьогоднішнього дня не направлено.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання представника ОСОБА_1 - Медвідь В. О. про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені адвокатом доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правових висновків, висловлених у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 727/7658/15-ц, від 07 квітня 2021 року у справі № 214/4692/16, від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, від 23 грудня 2021 року у справі № 148/1629/19; від 19 грудня 2018 року у справі № 544/174/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, на думку заявниці, суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про призначення експертизи, що має значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2022 року.

Витребувати зі Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали справи № 456/1377/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак