Ухвала

08 червня 2022 року

м. Київ

справа № 545/96/20

провадження № 61-4296св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Процая Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Рішенням від 19 листопада 2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у позові відмовив.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 200,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постановою від 15 лютого 2021 року Полтавський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів за період з 08 жовтня 2014 року до 01 жовтня 2016 року та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 200,00 грн витрат на правничу допомогу скасував та ухвалив в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнив частково.

Звільнив ОСОБА_3 від сплати 19 875,84 грн заборгованості з аліментів за виконавчим листом № 2/545/1760/14, виданим 01 грудня 2014 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, за період з 08 жовтня 2014 року до 01 листопада 2016 року.

У стягненні 4 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 відмовив.

В решті рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року залишив без змін.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 804,93 грн відшкодування судового збору.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року до Верховного Суду, адвокат Процай В. М. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою від 30 березня 2021 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, зупинив дію постанови суду апеляційної інстанції, надіслав учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська