Справа № 331/766/21
Провадження № 2/331/82/2022
02 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря: Федорової К.Д.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В позовній заяві позивач посилається на незгоду з наведеною у виконавчому написі сумою заборгованості,наголошує на тому, що ніколи не мала жодних кредитних або договірних відносин з ТОВ «ФК АЛАНД», заперечує проти існування у неї будь-якої заборгованості перед Відповідачем, що свідчить про відсутність ознак безспірності у заборгованості кредитних правовідносинах, а також порушенням процедури вчинення виконавчого напису, яке полягало в ненаправленні позивачу перед вчиненням виконавчого напису вимоги про усунення порушень умов кредитного чи інших договорів, вчиненні виконавчого напису на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, що суперечить вимогам чинного законодавства.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021 р. посправі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021 р. за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2021 р. призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2022 р.
В судове засідання представник позивача Железняк О.В. не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст.223ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на позов не надав, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст.223ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно достатті 18ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвяченаГлава 14 Закону України«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зістаттею 87Закону України«Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88Закону України«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.
Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
При цьому стаття 50Закону України«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88Закону України«Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 640/2704/16-ц (провадження № 61-9125св 18).
Позивач вимоги ТОВ «ФК «Аладн» заперечує в повному обсязі, вказує на відсутність будь-яких договорів з відповідачем, на підставі яких в неї могли виникнути борги, заперечує отримання будь-якої кореспонденції перед датою вчинення виконавчого напису.
Відповідач відзиву на позов та будь-яких документів на обґрунтування наявності заборгованості позивача не надав, третя особа ОСОБА_2 та приватний виконавець Малкова М.В. на виконання вимог ухвал суду від 08.06.2021 та від 10.09.2021 р. витребуваних судом документів не надали.
Згідно ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Матеріали цивільної справи не містять належних доказів того, що приватним нотаріусом Горай О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було перевірено, чи взагалі виникло у стягувача право вимоги до боржника, а у разі, якщо таке право дійсно виникло, то скільки часу минуло з цього моменту.
У зв`язку із неподанням відзиву на позов та доказів на його обґрунтування відповідачем, неподанням третьою особою приватним нотаріусом Горай О.С. та приватним виконавцем Малковою М.В. витребуваних судом доказів, суд визнає встановленими наведені позивачем обставини про відсутність договірних відносин між неб та відповідачем, які б містили грошові зобов`язання позивача на користь відповідача, не направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень перед вчиненням виконавчого напису, нанадання нотаріусу необхідного переліку документів, які б свідчили про наявність безспірної заборгованості позивача як необхідної умови для вчинення оскаржуваного виконавчого напису.
Відповідно до Глави 16 п. 3.1. Порядку № 296 «Умови вчинення виконавчого напису» нотаріус вчиняє виконавчі написи:
1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Зважаючи на викладене, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису позвиач ОСОБА_1 не мала безспірну заборгованість передвідповідачем, а також вимоги кредитора не були безспірними.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславовичпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя М.В. Антоненко