У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа №338/445/22

14 червня 2022 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В. В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, просять суд ухвалити рішення, яким "зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,06 га, відведеною їй для обслуговування будинку на

АДРЕСА_1 шляхом знесення (демонтажу) дерев`яної самовільно поставленої огорожі та повернути їй в користування

0,01 га захопленої земельної ділянки; зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,010 га, відведеною для ведення особистого селянського господарства в с. Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області".

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам

ст. 175 - 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4, 5, 6, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК Україним, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ставлять питання про зобов`язання відповідачки усунути перешкоди в користуванні двома земельними ділянками, однак в позовній заяві не викладено обставин наявності чи відсутності у них відповідного права, права власності, користування, володіння на іншому праві цими земельними ділянками, не зазначено їх точних площ.

Крім того, не викладено обставин наявності чи відсутності кадастрових номерів спірних земельних ділянок, їх виділу на місцевості. Не обґрунтовано відсутність проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,051 га, не обгрунтовано відсутність технічної документації на земельну ділянку площею 0,1713 га. Не викладено правове значення долучених до позову технічної документації та проекту землеустрою з посиланням на закон.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачки вказують на те, що відповідачка привласнила собі 0,01 га, самовільно поставивши дерев`яну огорожу та що цей факт встановлений земельною комісією. Посилання на докази, які б підтверджували зазначені обставини, в позові відсутні.

Також у позовній заяві не обґрунтовано порушення прав позивачки

ОСОБА_2 . Так, в матеріалах справи відсутній проект землеустрою на ім`я останньої, посилання на те, що такий виготовлявся в тексті позовної заяви також немає.

До того ж позивачками не розмежовано заявлені вимоги щодо кожної з них, враховуючи складання проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,1713 га лише ОСОБА_1 , що, в тому числі, унеможливлює встановити, чи сплачено позивачками судовий збір у визначеному законом розмірі.

Способом захисту порушеного права обома позивачками обрано повернення двох земельних ділянок площею по 0,01 га кожна. При цьому в тексті позовної заяви зазначено, що " ОСОБА_1 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їй у власність для сільськогосподарського призначення площею 0,1713 га, площа земельної ділянки згідно з рішенням мала становити 0,27 га. Таким чином 0,10 га незаконно захопила відповідачка ОСОБА_4 , яка користується своєю земельною ділянкою та незаконно моєю, бо земельні ділянки знаходяться поруч. Я виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0510 га. Згідно з рішенням площа землі мала складати 0,06 га. Одну сотку землі привласнила собі відповідачка, поставивши дерев`яну огорожу. Посилається на те, що це все її земельна ділянка для обслуговування будинку, в добровільному порядку спір вирішити не вдається".

Слід також зауважити, що позов містить математичні невідповідності щодо площ спірних земельних ділянок.

Крім того, в позовній заяві відсутні посилання на докази, які вказують на порушення права позивачок саме відповідачкою та відсутність інших співвідповідачів - співвласників суміжної земельної ділянки. Не зазначено посилання на інші докази в обгрунтування викладених обставин позову та вимог саме до відповідачки. Зокрема, відповідно до ст. 108 ЦПК України, експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Також в позові не зазначено та не залучено до участі у справі відповідного органу, до компетенції якого віднесено питання розгляду спорів та виділення, приватизації земельних ділянок. Відповідно до ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Статтею 159 Земельного кодексу України передбачено порядок вирішення земельних спорів органами місцевого самоврядування.

Окрім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли та які очікують понести у зв`язку із розглядом справи; не зазначені відомості, які заходи досудового врегулювання спору було вжито, хоча позивачі стверджують, що в добровільному порядку спір вирішити не вдається; у тексті позовної заяви відсутнє підтвердження позивачок про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цієї ж відповідачки з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином подану ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачкам строк для усунення недоліків шляхом викладення позову у новій та виправленій редакції - десять днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишити без руху.

Встановити позивачам строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений судом строк, позов вважатиметься неподаним та буде їм повернутий.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Решетов