Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/21/22
Провадження № 2/553/564/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.06.2022 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Мотріченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомлена про час та місце слухання справи в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк не подала відзив на позовну заяву та докази на спростування позовних вимог позивача.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав
Згідно п. 1.3 Договору строк кредитування (строк позики) за цим Договором складає 30 (тридцять) календарних днів, позика має бути повернута у термін до 17.11.2021 року включно.
Відповідно до п. 1.4.1 Договору комісія за обслуговування позики складає 0,20% від суми позики, вказаної в п. 1.1 Договору позики, щоденно.
В пп. 1.5.1 п. 1.5 Договору визначено, що відсоток за користування коштами за Договором позики обчислюються за кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах: протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 Договору, розмір відсотків за користування коштами складає: 2,20 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 803% річних У разі дострокового повернення всієї суми позики, Позичальник повинен сплатити проценти за весь строк користування позикою, встановлений п. 1.3 Договору.
Як вбачається з п. 2.2.2.2 та п. 2.2.2.4 Договору, позичальник зобов`язаний своєчасно повернути позику, відсотки та комісії за користування позикою в порядку, визначеному цим Договором, у випадку прострочення повернення Позики за цим Договором у повному обсязі сплатити відсотки за користування коштами, виходячи з фактичного строку користування позикою, комісії та штрафні санкції (пеня, штраф).
Згідно положень п. 3.2, 3.4, 3.5 Договору, нарахування та сплата процентів за цим Договором обчислюються виходячи зі строку позики згідно п. 1.3. цього Договору. При цьому пеня нараховується з першого дня прострочення до дня повного погашення Заборгованості за позикою (зарахування на поточний рахунок Позикодавця), включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. При отриманні Позикодавцем коштів для виконання зобов`язань Позичальника, Позикодавець направляє такі кошти на погашення Заборгованості в такій черговості: у першу чергу - нараховані проценти за користування позикою у відповідності до Графіку платежів, згідно підпункту 1.5.1 Договору; у другу чергу - повернення суми позики, наданої Позичальнику, у відповідності до Графіку платежів. У разі прострочення сплати Заборгованості за договором позики, повернення позики Позикодавцю, сплата відсотків за користування коштами штрафних санкції (пеня, штраф) у разі несвоєчасного повернення заборгованості Позичальником тощо здійснюється у такій черговості: у першу чергу штраф, передбачений п. 4.3.2 Договору; у другу чергу - Позичальник сплачує пеню за прострочення виконання зобов`язання згідно з пунктом 4.3.1. Договору,- у третю чергу - пеню за прострочення виконання зобов`язання згідно підпункту 4.3. Договору; у четверту чергу нараховані проценти за користування позикою у відповідності до Графіку платежів згідно підпункту 1.5.1 Договору; у п`яту чергу - сума позики, надана Позичальнику у відповідності до Графіку платежів;
Відповідно до п. 4.3, пп. 4.3.1 Договору у разі прострочення виконання цього Договору Позичальник зобов`язаний сплатити 4,00 % від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. У разі прострочення сплати заборгованості за цим Договором більше ніж на 30 календарних днів, пеня згідно п. 4.3. цього Договору збільшуються на 2 %. Тобто загальна сума з 31 дня прострочення буде становити 6 % від суми позики за кожен день прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю.
В п. 8.2 Договору встановлено, що укладавши цей договір позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, текст яких розміщено на Сайті позикодавця.
Розділом 4 вказаних Правил визначено порядок подачі заявки та укладення електронного договору.
Відповідно до п. 4.2, 4.3 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансовогокредиту після реєстрації Особистого кабінету Клієнт формує та подає за визначеною Кредитодавцем формою електронну заявку на отримання Кредиту. Поданням Заявки Клієнт у повному обсязі підтверджує та погоджується зі згодами та зобов`язаннями позичальника, що викладені окремим документом у Розділі "Документи" сайту Компанії, викладеними у Додатку № 1 до цих Правил, та обізнаний з відповідальністю за їх порушення. У разі незгоди з хоча б одною із зазначених у Згодах та зобов`язаннях позичальників або їх невідповідності фактичним обставинам Заявка Клієнтом не подається. У Заявці вказуються повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання Кредиту. Кредитодавець має право також вимагати Клієнта надати додаткову інформацію, документи та/або відомості, необхідні для підтвердження повноти, точності та достовірності інформації, зазначеної в Заявці. Ненадання таких документів або відомостей або зазначення Клієнтом неповних, неточних чи недостовірних даних є підставою у відмові у розгляді Заявки та видачі Кредиту.
Згідно п.п. 4.14 4.16 вищевказаних Правил ознайомившись та погоджуючись з усіма істотними умовами Електронного Договору, клієнт надає згоду на укладення Електронного договору шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. З ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" та натиснення кнопки підписання Договору. Вказана кнопка є активною лише після введення коректного Одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується Кредитодавцем в Інформаційно-телекомунікаційній системі та надсилається Клієнтам шляхом СМС- повідомлення. Укладення Договору без зазначення коректного СМС-ідентифікатора, отриманого Клієнтом, є неможливим. Після підписання електронного повідомлення Клієнтом зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитодавця та свідчить/повідомляє Кредитодавця про те, що Клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Електронного договору з Клієнтом. Після зазначених дій Електронний договір між Кредитодавцем та Клієнтом вважається укладеним і Кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами укладеного Електронного договору щодо надання Кредиту. Введення Одноразового ідентифікатора вважається проставленням Електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в Електронному Договорі його сторонами відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Частина 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) від відповідача укласти електронний договір позики, розміщений на веб-сайті ТОВ "ФК Є Гроші Ком", шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку.
Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України "Про електронну комерцію" форми правочину.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.
Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що 19.10.2021 року між ТОВ "ФК "Є Гроші Ком" та ОСОБА_3 укладений договір позики, на підставі якого Товариством відповідачу 19.10.2021 року на картку зараховано кошти, тобто надано кредит.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, а сама угода укладена з дотриманням вимог ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ "ФК "Є Гроші Ком" не повернуті, позовні вимоги ТОВ "ФК "Є Гроші Ком" про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, що складається з тіла кредиту, є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, виходячи з даних, наведених у розрахунку заборгованості, наданому суду позивачем, після закінчення строку дії договору позики, тобто після 17.11.2021 року здійснювалось нарахування відсотків.
Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий висновок суду ґрунтується також на правових висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28 березня 2018 року по справі № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року по справі № 14-154цс18 та від 31.10.2018 року по справі № 202/4494/16-ц.
Враховуючи викладене, аналізуючи зміст наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача, суд приходить до висновку про те, що стягненню з ОСОБА_3 підлягають проценти за користування кредитними коштами, нараховані в період до 17.11.2021 року, тобто до закінчення строку кредитування, які фактично нараховані в сумі 96 грн. 00 коп., підстав для задоволення позовних вимог в іншій частині, тобто процентів, нарахованих після 17.11.2021 року, суд не вбачає, оскільки до правовідносин сторін після цієї дати мають застосовуватись положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "Є ГРОШІ КОМ" судовий збір в сумі 1410 грн. 70 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складений 09.06.2022 року.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна