Справа №: 343/1582/21
Провадження №: 2/0343/109/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції з представником позивача за допомогою он-лайн сервісу зв`язку EASYCON (https://vkz.court.gov.ua) цивільну справу № 343/1582/21 за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю: представника позивача - адвоката Павленка С.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Креховецького Р.Є.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 82848,27 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 82848,27 гривень, а також 2270,00 гривень понесених судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

01 жовтня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету- заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій останній своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. У період з 13.09.2019 по 09.10.2019 діяли Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» Протоколом № 37 від 11.09.2019.

У ч. 6 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 01.10.2019 ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 01.10.2019 позичальник просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту, розмір наданого для позичальника ліміту становить 45000 гривень.

У ч. 4.13 розділу II Умов і правил визначено, що погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу - неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором.

Частиною 4.15 розділу II Умов і правил визначено, що за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому, сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в тарифах.

У ч. 4.16 розділу II Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому, діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

У ч. 4.23 розділу II Умов і правил визначено, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено в п. 4.1.3 розділу І Умов і Правил, та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 45000 гривень.

Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку,

що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з тарифами. Однак взятих на себе зобов`язань він не дотримується, у зв`язку з чим зі сторони ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість у розмірі 82848,27 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту).

Відомості про те, з чого складається тіло кредиту за договором про надання банківських послуг від 01.10.2019 (тіло кредиту, відсотки, комісія, пеня) містяться у розрахунку заборгованості. З інформацією щодо сум тіла кредиту можна ознайомитися, проаналізувавши графу 3 Розрахунку «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Для того, щоб проаналізувати періодичність та суми погашення заборгованості, необхідно розглянути 13 графу Розрахунку «Суми погашення за наданим кредитом». Якщо особа пропустила строк оплати, таке прострочення відображено у графі 5 Розрахунку «Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг договором, чим порушує законні права позивача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що в анкеті-заяві позичальника, копію якої долучає позивач, від 01 жовтня 2019 року відсутні умови договору про розмір відсоткової ставки, встановлення відповідальності неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обгрунтовуючи право на стягнення заборгованості, так званого тіла кредиту, позивач посилається на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" та Тарифи, актуальна редакція яких складає станом на подання відзиву 127 сторінок складно сформульованого та малозрозумілого не фахівцям, звичайним споживачам фінансових послуг текстом.

Матеріали, додані до позовної заяви, не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" та Тарифи, які надав позивач, надавалися відповідачеві і він ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем коштів взагалі містили умови, на які посилається позивач, зокрема й щодо розміру відсоткової ставки, подвійної (штрафної) відсоткової ставки, сплати комісії та неустойки.

Загалом Умови обслуговування рахунків за даними вебсайту позивача мали з 2017 року 67 редакцій. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тобто, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що він досяг з відповідачем згоди щодо нарахування 38,6 % та 76,8 % річних.

Позивач по тексту позовної заяви, а також в її додатках не вірно трактує поняття тіла кредиту, зараховуючи до нього також нараховані відсотки. Єдине визначення тіла кредиту міститься в Додатку 1 до Закону України "Про споживче кредитування" а саме в «Паспорті споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)», де серед іншого у розділі 4 вказано, що банк зобов`язаний повідомити споживача фінансових послуг стосовно орієнтовної загальної вартості кредиту споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч., тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), тобто тіло кредиту не включає відсотків за користування кредитом, що не узгоджується з позицією позивача, який у поняття тіла кредиту включив також нараховані не в узгодженому та не повідомленому відповідачу розмірі відсотки за користування кредитом, про що свідчить наданий ним розрахунок заборгованості за договором. Відтак тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримав на руки. У неї входить тільки основний борг.

Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не враховує внесені відповідачем платежі після 05.05.2021, які були спрямовані на погашення заборгованості.

Згідно з наданими письмовими поясненнями представника позивача, підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору про надання банківських послуг. Позичальник у повній мірі ознайомлений з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб у АТ "Універсал Банк", адже у його мобільному додатку міститься інформація про розмір кредитного ліміту, Тарифи та паспорт споживчого кредиту з відповідними прикладами та роз`ясненнями, що дозволяють всебічно та повно зрозуміти його права та обов`язки.

Підписання анкети-заяви підтверджує факт прийняття Умов та правил Банку, які діяли на момент укладення договору, після чого позичальнику видано платіжну картку та відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом у розмірі 45000 гривень. До кредитного ліміту відносяться у тому числі суми коштів, що можуть бути отримані клієнтом за рахунок кредитного ліміту з метою погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно Тарифів. Сторони домовилися, що банк має право на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначається в договорі, про що повідомляється клієнт на номер мобільного телефону та/або у мобільному додатку. Останній шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встновлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди встановлення ліміту до використання.

На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах. Процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів, але не менше 100 гривень та не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. При здійсненні прибуткової операції банк направляє суму такої операції в погашення заборгованості за договором або враховує як передплату.

З виписки про рух коштів вбачається, що боржник відразу почав використовувати надані йому банком кредитні кошти у сумі кредитного ліміту станом на 09.10.2019 у розмірі 15000 грн (перша транзакція - зняття коштів у сумі 99 грн). Відповідач використовував кредитні кошти, здійснював поповнення картки, що не вистачало на погашення визначеного кредитного ліміту. При цьому, внесені кошти він витрачав на власні потреби, на оплату розстрочок, а не на погашення кредиту. Станом на 04.11.2021 клієнт не лише використав наданий банком кредитний ліміт у сумі 45000 грн, а й перевищив його на суму 39334,29 грн, тому сума заборгованості становить 84334,29 грн. У розрахунку заборгованості заборгованість за пенею та комісією становить 0 грн, тобто вона відсутня.

Представник відповідача надав свої письмові пояснення, в яких вказав, що анкета-заява не містить конкретного розміру процентної ставки. Також у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді нейстойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не визначено строк повернення кредиту.

Позивачем не надані належні докази, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, якими можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Банком не обгрунтовано суму заборгованості у розмірі 82848,27 грн, оскільки кредитний ліміт було надано у розмірі 45000 грн. Видача банком кредиту у більшому розмірі не доведена, матеріалами справи не підтверджена.

З інформації про рух коштів по картці та виписки по рахунку встановлено, що клієнт використав на власні потреби кошти в сумі 198064,03 грн та повернув кошти в сумі 153952,42 грн, відтак станом на 19.01.2022 ним непогашена заборгованість в сумі 44109,61 грн, на підтвердження чого надав відповідний розрахунок.

Представник позивача надав також такі письмові пояснення. В анкеті-заяві відповідач чітко підтвердив, що підписанням цього договору він підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Умови та правила підписані відповідачем за допомогою електронного підпису в момент входу до мобільного додатку, оскільки картка активується клієнтом та паралельно активується і підтверджується електронний ключ, який сторони погодили у анкеті-заяві.

Здійснений відповідачем розрахунок заборгованості є некоректним, оскільки у ньому не враховано проценти за користування кредитом та суми наданих розстрочок. Так, 22.01.2020 він отримав розстрочку на суму 7398 грн, 06.02.2020 - 14310 грн, 20.02.2020 - 2700 грн, на загальну суму 24408 грн. Вказана сума була надана банком не за рахунок кредитного ліміту, а банк зарахував власні кошти на рахунки продавців, де було придбано відповідачем товари. Загальна сума комісії за надання фінансового інструменту по всіх розстрочках - 11130,05 грн. Списані щомісячні платежі на погашення зборгованості по розстрочці не можна враховувати як суми, які були зняті відповідачем на власні потреби, оскільки вони були списані в рахунок погашення заборгованості по сплаті щомісячних платежів на погашення платежів по розстрочці. Більше того, такі платежі були списані не за рахунок власних коштів відповідача, а за рахунок коштів від`ємного балансу на рахунку відповідача, який був на час списання відповідних щомісячних платежів на погашення заборгованості по розстрочці.

Сума нарахованих та сплачених відсотків становить 17604,69 грн.

Станом на 04.11.2021 клієнт не лише використав наданий банком кредитний ліміт на суму 45000 грн, а й перевищив його на 39334,29 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зіславшись на позовну заяву та письмові пояснення. Додатково вказав, що після підписання анкети-заяви, клієнт скачує додаток, у якому підписує ті чи інші документи. У мобільному додатку, як і у мережі інтернет є розміщені умови кредитування. Особа у будь-який час може з ними ознайомитися. Якщо клієнту не зрозумілі якісь умови договору, він може у будь-якому банку їх уточнити. Також у додатку клієнт має можливість відслідковувати свої витрати. Відповідач користувався карткою, знімав кошти, поповнював рахунок. 03 лютого 2020 року він поповнив рахунок та з 17.02.2020 почав користувався коштами. 06.03.2020 знову поповнив рахунок на 1170 грн та почав ними користуватись. З 20.03.2020 відповідач використав кредитний ліміт і почав користуватися надкредитним лімітом, що призвело до виникнення заборгованості. У тіло кредиту не входять проценти. Мінімальні платежі, які повинні були бути сплачені відповідачем, списуються з основного рахунку. Саме у цей мінімальний платіж входять і відсотки (комісія). У разі відсутності коштів на рахунку для сплати мінімального платежу, банк їх надає, але відсотки не нараховує. Тобто кредит фактично безпроцентний. Розмір мінімального платежу відображений у мобільному додатку.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що він побачив у інтеренеті рекламу від monobank, який пропонував вигідні умови кредитування, тому вирішив скористатися запропонованою послугою та оформити карточку онлайн. Він заповнив анкету-заяву, сфотографував свої паспортні дані та ІПН, які скинув банку, після чого йому прийшло повідомлення, у якому вказувалося де і коли він може отримати картку. За вказаною у повідомленні адресою був супермаркет, де за столиком сиділа одна людина, яка просто дала йому підписати анкету-заяву, взамін чого видала картку. Будь-якого відділення банку там не було. У таких умовах його не було ознайомлено з умовами кредитування, відсотковою ставкою, тим більше з подвійною відсотковою ставкою. Разом з карткою йому були надані лише рекламні матеріали, у яких також не було викладено чітко інформації про проценти, комісію та інші умови кредитування. Йому тільки було зрозуміло, що з такими він може ознайомитися на сайті банку. Однак і там не знайшов доступної, чіткої та конкретної інформації про умови користування виданою йому кредитною карткою.

У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, зіславшись на відзив на позов та письмові пояснення. Додатково зазначив, що відносини між банком та його клієнтом розпочалися з анкети-заяви. Однак копія цієї анкети-заяви йому не надавалася і під час отримання картки його з умовами кредитування не ознайомлювали, тому не заслуговує на увагу твердження представника відповідача про ознайомленням ОСОБА_1 з відсотковою ставкою, порядком нарахування комісії, штрафів. Умови та правила банком неодноразово змінювалися, є незрозумілими для фізичної особи. ОСОБА_1 добросовісно користувався кредитними коштами, однак у зв`язку з карантинними обмеженнями був позбавлений можливості повернути його у повному обсязі. Крім того, він не міг розібратися із порядком нарахування заборгованості, адже банк у тіло кредиту зараховував відсотки з отриманої суми та повторно нараховував відсотки. Також він намагався врегулювати спір добровільно. Однак банк, пропонуючи йому реструктуризацію заборгованості, спочатку просив внести проплату, після внесення якої йому були б надані для ознайомлення умови, на яких така буде проведена. Враховуючи те, що з умовами реструктуризації йому не надали можливості ознайомитися, тому від такої він відмовився.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 18 серпня 2021 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13 вересня 2021 року від представника відповідача поступило клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, від представника позивача - клопотання про розгляд справи без його участі.

15 вересня 2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року здійснено перехід з розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження у розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

13 жовтня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача на електронну адресу суду поступили відзив на позов та заява про поновлення строку для його подання.

Ухвалою суду від 19.10.2021 визнано поважними причини пропуску строку на подання відповідачем ОСОБА_1 відзиву та поновлено його.

08 листопада 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

10 листопада 2021 року від представника відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи, а від представника позивача на електронну адресу суду поступили письмові пояснення, які у паперовому вигляді надійшли 15.11.2021.

12 листопада 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, а 15.11.2021 від представника відповідача - клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи

Ухвалою суду від 16.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

06 грудня 2021 року та 14 грудня 2021 від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 14.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

29 грудня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача 20.01.2022 поступили письмові пояснення з додатковими розрахунками.

10 лютого 2022 року від представника позивача поступило клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 10.01.2022 задоволено.

17 лютого 2022 року на електронну адресу суду поступили письмові пояснення представника відповідача.

Від представника позивача 04.05.2022 поступили письмові пояснення по справі та 30.05.2022 - письмові судові дебати.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій клієнт просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору (т. 1 а.с. 12).

Положеннями вказаної анкети-заяви визначено, що проставленням власноручного підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердив, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2).

Підписанням цього договору він підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, він беззастережно погодився з тим, що банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір наданого крелитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну розміру доступного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п. 3).

Просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в банку. Засвідчив генерацію ключової пари особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6).

До анкети-заяви банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) (т. 1 а.с. 13-43), які набули чинності 13.09.2019 (т. 1 а.с. 44). Як вказав відповідач, редакцій вказаних умов та правил з 2017 року було 67, на підтвердження чого долучив скріни з офіційного сайту банку (т. 1 а.с. 96-97).

Згідно з довідками від 15.07.2021, 05.11.2021, 01.10.2019 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору та надано картку НОМЕР_3 (чорна картка). Встановлена сума кредиту станом на 01.10.2019 складала 15000 грн, з 14.12.2019 - 20000 грн, з 18.12.2019 - 30000 грн, з 19.01.2020 - 40000 грн. Максимальний кредитний ліміт по поточному рахунку з 20.02.2020 становить 45000 гривень (т. 1 а.с. 45, 146, 160).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.10.2019, укладеного між Універсал Банком та клієнтом ОСОБА_1 , у останнього станом на 05.05.2021 наявна заборгованість у розмірі 82848,27 грн (т. 1 а.с. 9-11).

Виписки про рух коштів по картці від 03.10.2021 та від 05.11.2021 відображають усі прибуткові та видаткові операції по рахунку клієнта ОСОБА_1 та вказують на розмір отриманих та погашених відповідачем коштів (т. 1 а.с. 100-112, 147-159).

Банк звертався до ОСОБА_1 із вимогою погасити наявну заборгованість, на підтвердження чого останній надав відповідний лист з проектом рішення суду (т. 1 а.с. 88-90).

Також банк повідомляв відповідача про можливість реструктуризації заборгованості, про що свідчить долучений останнім до матеріалів справи скрін переписки з позивачем, який також надано на підтвердження того, що банк повідомляє про умови кредитування після фактичного прийняття клієнтом кредитних зобов`язань (т. 1 а.с. 93-95).

На спростування вимог позивача, представником відповідача надано свій розрахунок сум внесених та знятих коштів його довірителем - клієнтом банку ОСОБА_1 , у якому станом на 01.12.2021 сума внесених коштів складає 153952,42 грн, сума знятих коштів - 198064,03 грн (т. 1 а.с. 184-188, 189-193). І як визначено у письмових поясненнях, непогашеною заборгованістю є різниця між використаними та внесеними коштами у сумі 44109,61 грн (т. 1 а.с. 201-203).

Як вказав представник позивача у межах наданого відповідачу кредиту йому також надавалися три розстрочки, на підтвердження чого до матеріалів справи долучив:

заяву клієнта № 20.30. від 22.01.2020, у якій визначено кредитний ліміт у розмірі 7398,00 на строк 24 міс. зі щомісячним платежем 448,81 грн, та паспорт споживчого кредиту "Розстрочка" до неї, у якому зазначено комісію за надання фінансового інструменту у сумі 3373,49 грн, які підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом в мобільному додатку monobank (т. 1 а.с. 220-223);

заяву клієнта № 20.30. від 06.02.2020, у якій визначено кредитний ліміт у розмірі 14310,00 на строк 24 міс. зі щомісячним платежем 868,14 грн, та паспорт споживчого кредиту "Розстрочка" до неї, у якому зазначено комісію за надання фінансового інструменту у сумі 6525,36 грн, які підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом в мобільному додатку monobank (т. 1 а.с. 224-228);

заяву клієнта № 20.30. від 20.02.2020, у якій визначено кредитний ліміт у розмірі 2700,00 на строк 24 міс. зі щомісячним платежем 163,80 грн, та паспорт споживчого кредиту "Розстрочка" до неї, у якому зазначено комісію за надання фінансового інструменту у сумі 1231,20 грн, які підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом в мобільному додатку monobank (т. 1 а.с. 229-233).

Розрахунок щомісячних платежів у розстрочку на споживчі потреби та нарахованих /сплачених відсотків за весь період кредитування наведено у письмових поясненнях (т. 1 а.п. 217-218).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду:

суд, вислухавши представників сторін та відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані сторонами на обґрунтування позовних вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Стеттею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо ОСОБА_1 , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. У анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані ним та додані до анкети в електронному вигляді. В анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору. В анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Отже, між сторонами був оформлений кредитний договір у електронній формі з використанням електронного цифрового підпису.

Суд звертає увагу на те, що в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ "Універсал Банк" надає відповідачу. Крім того, вона не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення строку повернення кредиту, розміру процентної ставки, комісії.

На підтвердження позовних вимог позивачем надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), які, як він вказав, визначають основні умови кредитування клієнта ОСОБА_1 .

Дослідивши надані Умови і правила (т. 1 а.с. 13-43), судом встановлено, що такі не підписані позичальником ОСОБА_1 , у тому числі електронним цифровим підписом, підтвердженням чого є відповідна відмітка у графі підписи сторін, де відкритий ключ зазначений інший (т. 1 а.с. 38 звор.), ніж той, що визначений таким для ОСОБА_1 у підписаній ним анкеті-заяві від 01.10.2019. Вказані Умови та правила набувають чинності 13.09.2019, а зазначена у них інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020, при цьому не наведено відомостей, що такі умови продовжують діяти для сторін після вищевказаного часу. А Умов та правил надання банківських послуг, про ознайомлення з якими йдеться в анкеті - заяві до Договору про надання банківських послуг, підписаній ОСОБА_1 , до матеріалів справи не долучено взагалі, натомість долучені "Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)", що описані вище.

Крім того, у долучених до справи Умовах та правилах у додатках наявні паспорти споживчих кредитів "Картка monobank", "IRON BANK", " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в яких визначені розмір процентної ставки, порядок повернення крдиту, наслідки прострочення виконання/невиконання кредитних зобов`язань. Однак у матерілах справи відсутні докази того, який саме пакет послуг із трьох пропонувався банком та приймався ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору, що спростовує твердження позивача про пропонування відповідачу конкретних умов та привил надання банківських послуг, хоча у вказаних паспортах є відповідна графа, де проставляється підпис клієнта, у тому числі електронний, на підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у довідці про наявність рахунку від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 146) зазначено, що клієнт ОСОБА_1 має активну картку - тип рахунку - чорна картка, однак тип такої картки вищезгаданими умовами та правилами не передбачений.

Із досліджених судом Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), які опубліковані на офіційному сайті банку (https://www/monobank.ua/terms), встановлено, що порядок користування чорною карткою monobank набуло свого визначення в Умовах та правилах у редакції від 30.03.2020, хоча кредитний договір укладено з відповідачем 01.10.2019, коли діяли умови та правила користування іншими типами карток, що описано вище, при цьому будь-яких доказів зміни чи переходу на інші умови, ніж ті, які пропонувалися особі при укладенні крединого договору, суду не надано. Більше того, на підтвердження що банк користується такою практикою, щоб після взяття на себе зобов`язань клієнту повідомляти конкретні умови кредитування, свідчить долучене до матеріалів справи sms-листування ОСОБА_1 з представником банку, з якого чітко встановлено, що представник останнього вказує на необхідність внесення платежу для здійснення реструктиризації боргу і тільки після цього будуть надані для ознайомлення умови реструктуризації заборгованості (т. 1 а.с. 93-95).

Відтак у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, відсутність у анкеті-заяві домовленостей сторін про сплату процентів, пені, комісії, надані банком умови не можуть розцінюватись як стандартна (типова) типова форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Надані для ознайомлення відповідачу умови, які долучені до матеріалів справи, суд розцінює як узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість при оформленні різних типів кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки перердбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. І така інформація сама по собі не є підтвердженням про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг.

Надані позивачем "Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй, що прямо передбачено уст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4ст. 42 Конституції Українидержава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1ст. 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви до Договору про надання банківських послуг, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, агальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Зважаючи на наведене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц.

Таким чином суд вважає, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 01.10.2019, за наслідками чого відповідач став споживачем банківських послуг з можливістю використання електронного цифрового підпису, інформація про які викладена в електронному вигляді у застосунку "mоnоbаnk", та отримав кредит.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору від 01.10.2019 ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, максимальний розмір якого був визначений у сумі 45000 гривень. Відповідач активно користувався кредитною карткою, чого не заперечив у судовому засіданні. Тобто прийняті на себе зобов`язання АТ "Універсал банк" виконав своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором від 01.10.2019, яку позивач визначає у розмірі 82848,27 гривень, з яких 45000 грн - наданий крединий ліміт та 37848,27 грн - заборгованість поза межами кредитного ліміту.

Щодо розміру заборгованості слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 ст.1054 ЦК).

За положеннями ст. 1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1); якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2).

Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість у розмірі 82848,27 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) у розмірі 82848,27 грн, яку він визначає як таку станом на 05.05.2021, що відображено у розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 9-11).

У банківських виписках по руху коштів за карткою № НОМЕР_4 по рахунку № НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 100-112, 147-159) відображено усі прибуткові та видаткові операції по рахунку клієнта ОСОБА_1 та вказано на розмір отриманих та погашених відповідачем коштів. Вказані документи мають статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р №578/5, згідно з яким до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи, що спростовує твердження представника відповідача про те, що банком не надано належних доказів, які підтверджують розмір заборгованості.

Однак відповідач зазначив, що заявлений розмір заборгованості не відповідає дійсності, адже банк нарахував її на умовах, з якими він ознайомлений не був, а також у тіло кредиту вклав відсотки, надавши свої контррозрахунки.

Як вбачається з виписок по картках та підтверджується проведеними судом математичними розрахунками, розмір знятих (використаних, перерахованих, списаних тощо) коштів складає 220682,02 грн, розмір погашених/внесених коштів - 153952,42 грн. Розрахунки здійснені судом шляхом додавання окремо знятої та погашеної сум, які містяться у 4 стовпчику "Сума в валюті карти (UAN)", з яких числові значення з плюсовим показником увійшли у суму погашених платежів, а з від`ємним - до сум списаних коштів.

У контрозрахунку відповідача (т. 1 а.с. 184-188) розмір внесених платежів станом на 01.12.2021 складає аналогічний розмір таких, як вирахуваний судом, і становить 153952,42 грн. Натомість суми знятих коштів, вирахувані судом та відповідачем різняться, оскільки останній наводить таку у розмірі 198064,03 грн (т. 1 а.с. 189-193). При цьому, суд звертає увагу на те, що, наводячи свої розрахунки сум знятих коштів, відповідач сумує зняті кошти, без переведення їх з відповідної валюти (євро, рублі) у гривні, що чітко прослідковується співставленням його контррозрахунків та випискою по рахунках. До прикладу, у суму знятих коштів за 05.12.2019 він враховує використання коштів у розмірі 10,01 (т. 1 а.с. 191), хоча такий повинен бути врахований у розмірі 276,64 грн (1 євро = 26,58 грн).

Крім того, як вказав представник позивача, з наданого відповідачем контррозрахунку заборгованості встановлено, що останній у розмір знятих коштів не включив розстрочки.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 було отримано три розстрочки з кредитними лімітами: 7398,00 грн на строк 24 місяці зі щомісячним платежем 448,81 грн, 14310,00 грн на строк 24 місяці зі щомісячним платежем 868,14 грн, 2700,00 грн на строк 24 місяці зі щомісячним платежем 163,80 грн. Розмір комісії за надання вказаного фінансового інструменту визначений відповідно у сумі 3373,49 грн, 6525,36 грн, 1231,20 грн. Вказані умови надання розстрочки визначені відповідно у заяві клієнта № 20.30. від 22.01.2020, заяві клієнта № 20.30. від 06.02.2020, заяві клієнта № 20.30. від 20.02.2020 та паспортах до них, які підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом в мобільному додатку monobank, який зазначений таким у його анкеті-заяві від 01.10.2019. Умови, визначені у них, чіткі та зрозумілі, містять у собі суму місячного платежу, місячної комісії за надання кредиту, з чим відповідач ознайомився та погодився, підписавши їх.

Таким чином, загальний розмір суми, яка була надана у розстрочку, становить 24408,00 грн (7398 грн+14310 грн+2700 грн). Як зазначив позивач, вказана сума була надана ним відповідачу не за рахунок кредитного ліміту, а була зарахована на рахунки продавців, де було придбано майно відповідачем, за рахунок власних коштів банку. Загальна сума комісії за надання фінансового інструменту по усіх розстрочках становить 11130,05 грн (3373,49 грн, + 6525,36 грн + 1231,20 грн), що разом з наданою сумою розстрочки становить 35538,05 грн (24408 грн+11130,05 грн).

Однак, як вбачається з виписок по рахунку відповідача, банком фактично списано розстрочок по витратам для повного погашення платежів у рахунок боргу на суму 28307,84 грн (8763,04 грн+ 16482,80 грн + 3062 грн) (т. 1 а.с. 217 звор. - 218). Натомість, визнаючи факт отримання розстрочок, відповідач у своїх контррозрахунках зазначає такі не в повному розмірі, не вказуючи у них списані банком суми у погашення розстрочок за 30.10.2020 у розмірі 4623,75 грн, 9538,64 грн, 1772,00 грн, хоча такі списані банком підставно, на що вказує таке.

Так, щодо розстрочки, яка мала місце 22.01.2020, то, як визначено умовами її надання, сума щомісячного платежу складала 448,81 грн, з яких 308,25 грн (7398 грн/24 міс) - щомісячне погашення суми кредиту, 140,56 грн (3373,49 грн/24 міс) - щомісячна комісія за надання кредиту (т. 1 а.с. 222 звор.). Надана така на 24 місяці. Як вбачається з проведених банком розрахунків (т. 1 а.с. 217 звор.), у рамках даної розстрочки були списані щомісячні платежі за дев`ять місяців на суму 4039,29 грн (448,81грн*9 міс), з яких списано на погашення суми кредиту 2774,25 грн (308,25 грн*9 міс). Враховуючи те, що надана сума була у розмірі 7398,00 грн, тому банк, списуючи з рахунку ОСОБА_2 платіж у розмірі 4623,75 грн (7398 грн-2774,25 грн), діяв відповідно до умов наданої розстрочки.

В аналогічному порядку розраховуються списання і при двох інших розстрочках, які мали місце 06.02.2020 та 20.02.2020, які надавалися також терміном на 24 місяці, а саме:

щодо розстрочки від 06.02.2020 - то сума щомісячного платежу складала 868,14 грн (хоча банк стягував щомісячно меншу суму у розмірі 868,02 грн), з яких 596,25 грн (14310 грн/24 міс) - щомісячне погашення суми кредиту, 271,89 грн (6525,36 грн/24 міс) - щомісячна комісія за надання кредиту (т. 1 а.с. 226 звор.). Як вбачається з проведених банком розрахунків (т. 1 а.с. 218), у рамках даної розстрочки були списані щомісячні платеті за вісім місяців на суму 6944,16 грн (868,02грн*8 міс), з яких списано на погашення суми кредиту 4770,00 грн (596,25 грн*8 міс). Враховуючи те, що надана сума була у розмірі 14310,00 грн, тому банк, списуючи з рахунку ОСОБА_2 платіж у розмірі 9540 грн (14310 грн-4770 грн), діяв відповідно до умов наданої розстрочки;

щодо розтрочки від 20.02.2020 - то сума щомісячного платежу складала 163,80 грн (хоча банк стягував щомісячно меншу суму у розмірі 161,25 грн), з яких 112,50 грн - щомісячне погашення суми кредиту, 51,30 грн - щомісячна комісія за надання кредиту (т. 1 а.с. 231 звор.). Як вбачається з проведених банком розрахунків (т. 1 а.с. 218), у рамках даної розстрочки були списані щомісячні платежі за вісім місяців на суму 1290 грн (163,50грн*8 міс), з яких списано на погашення суми кредиту 900 грн (112,50 грн*8 міс). Враховуючи те, що надана сума була у розмірі 2700 грн, тому банк, списуючи з рахунку ОСОБА_2 платіж у розмірі 1772 грн (хоча сума стягнення мала складати 1800 грн (2700 грн-900 грн)), не виходив за межі умов наданої розстрочки.

Таким чином, шляхом проведення математичних розрахунків судом встановлено, що фактично стягнута сума розстрочки становила 28307,84 грн, яка підставно увійшла у суму заборгованості та не була у повній мірі врахована у контрозрахунках відповідача.

Щодо нарахованих банком відсотків, то, такі нараховані на загальну суму 15018,67 грн (2095,02 грн+1892,70 грн+ 1909,31 грн+1809,39 грн+ 1653,84 грн+1611,59 грн+1532,91 грн+ 2513,91 грн), про що свідчить розрахунок заборгованості та підтверджується виписками по рухунках коштів. Як вказав представник позивача, порядок нарахування відсотків визначений в Умовах та правилах надання банківських послуг, які затверджені рішенням Правління ПАТ "Універсал Банк" протоколом № 37 від 11.09.2019, з якими відповідача було ознайомлено під час укладення кредитного договору. Однак, суд звертає увагу на те, що такі Умови та правила діяли у період з 13.09.2019 по 09.10.2019, а проценти відповідачу почали нараховувати з березня 2020 року, хоча з цього часу умови та правила неоднорахово змінювалися і будь-яких доказів того, на яких умовах нараховувались відсотки та чи пристав на їх розмір відповідач, позивачем не надано.

Крім того, із наданого банком розрахунку видно, що поточна відсоткова ставка за наданим кредитом нараховувалась у розмірі 38,4 % (з 01.09.2020 - 37,2 %), а прострочена відсоткова ставка встановлена у розмірі 76,8% (з 01.09.2020 - 74,4 %). З проведених судом розрахунків встановлено, що в суму заборгованості за тілом кредиту в загальній сумі 82848,27 грн враховано суму нарахованих відсотків. До прикладу, беремо відображення сум за 31.05.2020 та 01.06.2020. Так, станом на 31.05.2020 залишок поточної заборгованості за наданим кредитом становить 47504,08 грн, розмір нарахованих відсотків - 1611,59 грн. Додавши вказані показники (47504,08 грн+1611,59 грн), отримуємо суму 49115,67 грн, яка відображена вже як залишок поточної заборгованості за наданим кредитом за 01.06.2020, на який знову нараховуються відсотки. Такий ж порядок розрахунків стосується і щодо інших періодів, коли були нараховані відсотки, що спростовує твердження представника позивача про те, що на нараховані банком відсотки, які списані з рахунку, на якому не вистачало коштів, знову не нараховуються відсотки.

Також суд зазначає, що з наданого банком розрахунку заборгованості не можливо встановити, яким чином розраховувався розмір нарахованих банком відсотків, відповідної формули не містить у собі і долучені до матеріалів справи Умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які долучені до позовної заяви. У письмових ж поясненнях представника позивача мається згадка тільки про розрахунок загальної вартості кредиту для споживача у грошовому виразі та реальної річної процентної ставки (т. 1 а.с.141 звор.-142), що знову ж таки підтверджує твердження відповідача про те, що конкретні умови кредитування не були доведені йому до відома, хоча він, як споживач є слабшою стороною, яка не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором.

Враховуючи те, що анкета-заява, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату відсотків, саме по собі підписання відповідачем анкети-заяви без підтверджень про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у частині, що стосується відсотків, а також зважаючи на те, що у судовому засіданні не встановлено, які саме конкретні умови кредитування були погоджені з між сторонами, у тому числі щодо порядку та розміру нарахування відсотків, оскільки такі неодноразово змінювалися, тому суд не включає їх до загальної суми заборгованості.

Таким чином, враховуючи вищеописані обставини, судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався кредитними коштами на суму 220682,02 грн, натомість погасив заборгованість станом на 04.11.2021 на суму 15392,42 грн, що становить різницю у розмірі 66729,60 грн, яка і складає суму заборгованості, на яку підставно претендує позивач. Правильність проведення розрахунку розміру заборгованості також підтверджується і тим, що заявлена сума заборгованості, визначена банком станом на травень 2021, складала 82848,27 грн і у її розмір було включено відсотки на суму 15018,67, які суд не бере до уваги, що встановлено вище, що підтверджує, що фактично розмір тіла кредиту, який відповідач зобов`язаний був повернути банку, станом на травень становив 67829,60 грн. При цьому, суд враховує, що відповідач продовжував вносити платежі на погашення заборгованості з травня по листопад 2020 року на загальну суму 1100 грн (200грн+100 грн+100грн+100 грн+200грн+100грн+200 грн+100грн), та вважає за неодхідне зарахувати її у погашення заборгованості і вважати, що фактичним розміром заборгованості перед банком є кошти в сумі 66729,60 грн (67829,60 грн-1100 грн), які в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» відповідачем не повернуті. Така ж сума заборгованості виходить і станом на листопад 2021, оскільки на визначений період сума заборгованості за весь період кредитування становить 84334,29 грн, яка, хоча і не заявлена до стягнення, але підтверджує суму заборгованості, яку слід стягнути, оскільки 84334,29 грн-17604,69 грн (з яких 15018,67 грн - нараховані відсотки + 2586,02 грн - штрафні санкції, які суд не бере до уваги, так як такі не визнані як конкретно запропоновані відповідачу умови кредитування) також дорівнює 66729,60 грн.

Отже, зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 01.10.2019 у розмірі 66729,60 гривень, розмір якої знайшов своє підтвердження у рамках проведених вище розрахунків, а позов задовольнити частково.

Розподіл судових витрат між сторонами:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (т. 1 а.с. 8).

Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то з урахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1828,36 грн (66729,60 грн*2270 грн/82848,27 грн=1828,36 грн) сплаченого судового збору, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 1, 3, 207, 509, 526, 527, 610, 626, 627, 628, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 141, 211, 247 ЦПК України, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 1, 11 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 16 Закону України "Про спрживче кредитування", та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 01.10.2019 у розмірі 66729 (шістдесят шість тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" 1828 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) гривень 36 копійок сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство "Універсал Банк", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний зміст рішення буде складено до 16 червня 2022 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 16 червня 2022 року.