Справа № 473/4145/21
УХВАЛА

"04" лютого 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вуїв О.В. про стягнення судових витрат з оплати правничої допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном

встановив

в листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що він був орендарем нежитлового приміщення площею 68 кв.м. по АДРЕСА_1 . Вказане нежитлове приміщення було придбане за договором купівлі-продажу відповідачем ОСОБА_1 , яка закрила йому доступ до приміщення. У вказаному приміщенні залишилося належне йому майно меблі на загальну суму 350352 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 обмежила йому доступ до належного майна, позивач ОСОБА_2 просив усунути перешкоди в користуванні рухомим майном, яке знаходиться в нежитловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном була залишена без розгляду.

24 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вуїв О.В. надіслала заяву, в якій просила стягнути з позивача ОСОБА_2 судові витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 3200 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду спраи були повідомлені належним чином.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Із аналізу ст..141,142 ЦПК України слідує, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

В даному випадку, суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрат. (Постанова Верховного Суду від 14 січня 2021 року справа № 521/3011/18, провадження № 61-10254св20)

З урахуванням викладеного, керуючись ст..141, 142, 158, п.5 ч.1 ст. 257, ст. 259, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Вуїв Оксані Вікторівні в задоволенні вимог щодо компенсації здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: М.М. Ротар