Провадження № 22-ц/802/14/22 Категорія: 29 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Матвійчук Л.В.,

секретар судового засідання - Ганжа М.І.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача: Регіонального сервісного центру МВС - Коваль І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «ДІОС АВТО», Приватного підприємства «Кондор», Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання здійснити перереєстрацію, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5 , поданою від його імені представником ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

25 листопада 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він довіреностями від 22.02.2018 уповноважив ОСОБА_3 безоплатно бути його представником щодо належного йому на праві власності майна - транспортного засобу марки MAN 19.414, сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 і транспортного засобу марки CARNEHL модель CSKH-S Н/ПР-Самоскид-Е, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 .

Скориставшись його перебуванням за межами Волинської області, ОСОБА_3 , перебуваючи у змові з іншими особами, шляхом обману його, як довірителя, під приводом використання вказаних транспортних засобів та представлення за необхідністю його інтересів при укладанні договорів перевезення, реалізували свій злочинний намір і таким чином заволоділи транспортними засобами, всупереч його інтересам.

Дізнавшись про це, він звернувся із заявою до правоохоронних органів.

У ході досудового розслідування встановлено, що 27.06.2018 транспортний засіб марки CARNEHL модель CSKH-S Н/ПР-Самоскид-Е, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 перереєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2018 №85-к, укладеного у суб`єкта господарювання ПП «Кондор», про що видано відповідне свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 .

Також встановлено, що 13.11.2018 транспортний засіб марки MAN 19.414, сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 перереєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2018 №1317-11/2018, укладеного у суб`єкта господарювання ПП «ДІОС АВТО», про що видано відповідне свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

У договорах купівлі-продажу відповідальною особою ПП «Кондор» зазначено ОСОБА_6 , хоча такою була ОСОБА_7 , а відповідальною особою ПП «ДІОС АВТО» зазначено ОСОБА_8 ..

Під час досудового розслідування допитаний як свідок ОСОБА_6 пояснив, що не підписував договір купівлі-продажу від 23.06.2018, оскільки у той час працював в НДБСЕ «Сантодор» і до ПП «Кондор» жодного відношення не мав.

Згідно висновків експерта від 30.09.2019 підписи на обох договорах купівлі-продажу від імені приватних підприємств виконані не зазначеними у них ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а іншими особами. Підписи у заявах від імені ОСОБА_2 про перереєстрацію транспортних засобів на неї, як нового власника виконані не нею, а іншою особою.

Після перевірки таких фактів Регіональним сервісним центром МВС у Волинській області прийнято рішення про скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 спірних транспортних засобів.

У порушення вимог ст.655 ЦК України ніякої оплати за транспортні засоби здійснено не було.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є близькими особами - теща і зять.

ОСОБА_3 діяв свідомо, всупереч його інтересам, як довірителя та бажав настання таких наслідків, а ОСОБА_2 діяла свідомо за домовленістю зі своїм зятем і несплата коштів за транспортні засоби була несприятливим наслідком для нього, як довірителя.

Вчиняючи від його імені договори комісії та договори купівлі-продажу, ОСОБА_3 діяв не в інтересах особи, яку він представляє, а в інтересах ОСОБА_2 (своєї тещі), що є підставою для визнання правочинів недійсними.

Його воля, як власника транспортних засобів не була спрямована на укладення з ПП «Кондор» і ПП «ДІОС АВТО» договорів комісії, а тому вчинені комісіонерами оспорювані договори купівлі-продажу від власного імені в інтересах комітента є недійсними з підстав дефекту волі продавця.

Ураховуючи наведене, просив визнати недійсними: договір комісії №85-к від 23.06.2018; договір купівлі-продажу №85-к від 23.06.2018 транспортного засобу марки CARNEHL модель CSKH-S Н/ПР-Самоскид-Е, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 ; договір комісії №1317-11/2018 від 13.11.2018; договір купівлі-продажу №1317-11/2018 від 13.11.2018 транспортного засобу марки MAN 19.414, сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 . Зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області здійснити перереєстрацію на нього вищевказаних транспортних засобів. Зобов`язати ОСОБА_2 повернути йому ці транспортні засоби у належному технічному стані.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_5 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області (кожен зокрема), посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_4 і представник відповідача: Регіонального сервісного центру МВС - Коваль І.В. апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовані ненаданням ним згоди саме на продаж спірних автомобілів; на укладення договорів комісії; спірні договори купівлі-продажу автомобілів укладені усупререч його волі, за зловмисною домовленістю відповідачів ОСОБА_3 , який діяв в інтересах своєї тещі та ОСОБА_2 - його тещі; без проведення оплати за продаж транспортних засобів; підписання спірних договорів купівлі-продажу від імені приватних підприємств, як комісіонерів, не уповноваженими особами.

Зазначені підстави спростовуються наступним.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч.1 ст.237 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Судом встановлено, що 22 лютого 2018 року ОСОБА_5 видано дві нотаріально посвідчені довіреності (а.с.13, 14).

Відповідно до цих довіреностей ОСОБА_5 уповноважив у тому числі і ОСОБА_3 представляти його інтереси з усіма необхідними повноваженнями у будь-яких органах, з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням (продажем або обміном), а також передачею в оренду належних йому на праві власності транспортних засобів марки CARNEHL модель CSKH-S Н/ПР-Самоскид-Е, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 та марки MAN 19.414, сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 . Довіреності видані з правом передоручення повноважень третім особам, строком на один рік і дійсні до 22.02.2019.

Діючи на підставі вищезазначених довіреностей, ОСОБА_3 , як представником ОСОБА_5 укладено договори комісії від 23.06.2018 та 13.11.2018, тобто укладено договори відповідно до волі довірителя.

Посилання позивача на надання довіреностями повноважень щодо представлення за необхідністю його інтересів лише при укладанні договорів перевезення - спростовуються змістом самих довіреностей.

23.06.2018 між ПП «Кондор» (Комісіонером-продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки CARNEHL модель CSKH-S Н/ПР-Самоскид-Е, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 за ціною 98000 грн.. Пунктом 2.1 визначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору (а.с.26).

Договір купівлі-продажу підписаний, транспортний засіб було передано покупцю.

13.11.2018 між ПП «Діос Авто» (Комісіонером-продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MAN 19.414, сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 за ціною 114000 грн.. Пунктом 2.1 визначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору (а.с.22).

Договір купівлі-продажу підписаний, транспортний засіб було передано покупцю.

Зазначене спростовує посилання позивача на безоплатність оспорюваних договорів купівлі-продажу.

Посилання позивача на визнання недійсними цих договорів купівлі-продажу із-за їх підписання від імені приватних підприємств неповноважними особами - відхиляються апеляційним судом з таких підстав.

Спірні договори купівлі-продажу скріплені печатками ПП «Кондор» і ПП «Діос Авто». Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Доказів загублення, викрадення або в інший спосіб вибуття з володіння приватних підприємств їх печаток або використання їх іншими особами - позивачем не надано та приватними підприємствами щодо цього ніяких звернень до правоохоронних органів не було.

Зазначене не дає підстав для визнання спірних договорів купівлі-продажу недійсними.

Відповідно до статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

При визнанні правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Жодних доказів на існування зловмисної домовленості між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо укладення обох договорів купівлі-продажу транспортних засобів - позивачем не надано.

Сам лише факт, що вони являються зятем і тещею - не свідчить про будь-яку зловмисну домовленість між ними.

У довіреностях від 22.02.2018 позивач, як довіритель, не обмежував коло осіб, з якими можуть виникнути правовідносини щодо належних йому транспортних засобів.

Судом встановлено, що на час укладення спірних договорів комісії та купівлі-продажу транспортних засобів обидві довіреності позивачем не відкликалися та не скасовувалися.

Відсутність підстав для визнання недійсними оспорюваних позивачем договорів комісії та купівлі-продажу не дає підстав для задоволення вимог щодо перереєстрації на нього спірних транспортних засобів і їх витребування від покупця.

Виходячи з наведеного, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 , подану від його імені представником ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді