Справа № 289/567/22
Номер провадження 2/289/259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Галькевич Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Радомишльська міська рада Житомирської області (місце знаходження / місце проживання: Соборний майдан, 12, м. Радомишль, Житомирський, Житомирська обл., 12201) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті діда право власності на земельну частку (пай).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: право на земельну частку (пай) в Приватно-колективному сільськогосподарському підприємстві ім..Несененка с.Осички Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті діда позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та приватним нотаріусом було заведено спадкову справу, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 29.10.2018 серії НОМЕР_1 .

З витягу реєстрації в Спадковому реєстрі за № 54987015 від 04.02.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за номером 63705202.

Родинні відносини позивача з спадкодавцем встановлені Рішенням Радомишльського районного суду у справі № 289/1292/19 від 22.10.2019 року, у зв`язку із різним написанням прізвища « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 », згідно якого ОСОБА_6 , являється сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а останній, відповідно його батьком, а ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 є відповідно онукою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно Посвідки про народження № НОМЕР_2 батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 64254385 від 07.04.2021 року вбачається, що після смерті ОСОБА_8 спадкова справа не заведена.

Згідно довідки наданої старостою Осичківського старостинського округу № 04-04/12/209 від 30.03.2021 року померлий ОСОБА_3 на день смерті проживав за адресою АДРЕСА_2 . На день смерті разом із ним постійно проживав та був прописаний також ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи № 29/2019 заведеної приватним нотаріусом Камінською Л.В. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вбачається, що спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 , що підтверджується виданими нотаріусом Свідоцтвом про право на спадщину за законом, та заявами про відмову від прийняття спадщини іншими спадкоємцями.

З довідок наданих старостою Осичківського старостинського округу №04-04/12/210 від 30.03.2021 та № 04-04/12/178 від 14.04.2022 вбачається, що ОСОБА_3 в списках пайовиків розпайованих земель Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства ім..Несененка с.Осички Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області рахується під № 17 та за ним рахується номер поля № 030063 площею 3,39904га та № 010063 площею 0,456466 га.

З постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу за № 02-31/542 від 18.12.2021 року вбачається, що нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 141, 258, 265, 273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну частку (пай) площею 3,86 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства ім..Несененка с.Осички Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник