Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну № 755/19665/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у грудні 2020 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_3 різниці між фактичним розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу та стягнутим страховим відшкодуванням в розмірі 296 939,25 грн. (424 939,25 грн. - 128 000 грн.), 2000 грн. франшизи, витрат з евакуації транспортного засобу у розмірі 3 100 грн., вартості проведеного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн., а всього 304 539,25 грн., стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. 00 коп. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля Акура, номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що 13.03.2020 о 17 год. 55 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Хонда Аккорд, номерний знак НОМЕР_2 , в м. Шепетівка на автодорозі Н-25; 250 км. по вул. В.Котика на повороті з вул. Г.Шухевича, 2 при виконанні повороту ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Акура, номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 відповідача ОСОБА_3 за цим фактом ДТП визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО» за договором страхування (полісом) № 137308343 від 27.09.2019. За системою прямого врегулювання страховою компанією АТ «СК «АРКС», у якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність, 06.04.2020 йому було виплачене страхове відшкодування за наслідками ДТП в межах страхової суми за вирахуванням франшизи в розмірі 128 000 грн. (130 000 грн. - 2 000 грн.).

Позивач вказує, що згідно висновку експертного дослідження за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження № 262/20 від 02.12.2020 виконаного ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт-Сервіс АВТО» за його заявою, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Акура, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 21.08.2020, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 173 221,78 грн. Цим же висновком визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування коефіцієнту зносу у розмірі 424 939,25 грн., що включає вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 38 630 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 26 712,87 грн. та вартість складових, які підлягають заміні під час ремонту з ПДВ - 359 596,38 грн. За цей висновок експертного дослідження ним було сплачено 2 500 грн., що підтверджується квитанцією № 23 від 02.11.2020. Витрати з евакуації автомобіля з місця ДТП до місця стоянки склали 3 100 грн., що підтверджується квитанцією серія 03-ФФМ № 000949 від 13.03.2020 та актом виконаних робіт від 13.03.2020.

З посиланням на норми ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача завдані йому матеріальні збитки у розмірі 304 539,25 грн., що включають: різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу та стягнутим страховим відшкодуванням в розмірі 296 939,25 грн. (424 939,25 грн. - 128 000 грн.); 2000 грн. франшизи; витрати з евакуації транспортного засобу у розмірі 3 100 грн.; вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн.

Позивач стверджує, що внаслідок вчинення відповідачем правопорушення він зазнав моральної шкоди, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру, у пережитому в ДТП переляку, нервовому струсі, моральних стражданнях та переживаннях, в тому числі і за стан здоров`я його дружини ОСОБА_4 , яка на момент ДТП перебувала разом з ним в автомобілі. Окрім того, моральна шкода полягає в тому, що через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану він та його родина не мають можливості користуватися автомобілем та зазнали побутових незручностей, що вникли внаслідок цього. Автомобіль на даний час не відремонтовано, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

Позивач заподіяну йому моральну шкоду вчиненим ОСОБА_3 правопорушенням оцінює у розмірі 10 000 грн., яку просить стягнути з відповідача, згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України (т. 1 а.с. 46-50).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.01.2021 позов ОСОБА_2 було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви на протязі трьох днів з дня отримання копії ухвали (т. 1 а.с. 41).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2021 відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (т. 1 а.с. 84, 85).

18.03.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли відзив на позов, клопотання про витребування доказів та документів, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи (т. 1 а.с. 122-139).

У відзиві на позов сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначено, що відповідно до наданого позивачем висновку експертного дослідження від 02.12.2020 розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження транспортного засобу Акура, р.н. НОМЕР_1 , становить 173 221,78 грн., натомість позивач прагне стягнути з відповідача різницю між розрахованою за вказаним звітом вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу без врахування коефіцієнту фізичного зносу на вузли та деталі та з урахуванням ПДВ, що становить 424 939,25 грн., та розміром виплаченого страхового відшкодування. При цьому позивач не надає суду доказів вартості здійснення такого відновлювального ремонту з метою доведення реального збитку у розмірі фактично понесених витрат, що перевищують розмір встановленого висновком оцінювача розміру матеріального збитку (173 221,78 грн.). Крім того, до вартості деталей, перелік яких міститься у доданій до висновку калькуляції, додається податок на додану вартість у розмірі, визначеному п.п. а) п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, що становить 20% від бази оподаткування. Сума податку на додану вартість враховується страховиком під час визначення розміру страхового відшкодування та виплачується у разі підтвердження факту оплати проведеного ремонту. В дійсності позивачем не було проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу, тому відповідно не були понесені витрати на сплату податку на додану вартість, відтак відсутні підстави для стягнення вказаних суми з відповідача. При розрахунку суми позовних вимог позивачем допущено помилку, у зв`язку з чим франшизу у розмірі 2 000 грн. було пораховано двічі. Позивачем також жодним чином не обґрунтовано та не доведено заявлений розмір моральної шкоди 10 000 грн., а відтак у задоволенні такої вимоги має бути відмовлено.

19.04.2021 представником відповідача ОСОБА_5 суду подане клопотання про долучення доказів (т. 1 а.с. 140-190).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи Київським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 197-199).

08.07.2021 до суду від Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи (т. 1 а.с. 213-216).

14.07.2021 до суду надійшли матеріали цивільної справи від Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 1 а.с. 217).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2021 поновлено провадження у справі з викликом сторін по справі в судове засідання (т. 1 а.с. 219).

06.08.2021 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи (т. 1 а.с. 232-236, 239, 240).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2021 цивільна справа вдруге направлена до Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової автотоварознавчої експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 241-242).

18.01.2022 до суду від Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшли матеріали цивільної справи з висновком експерта від 24.12.2021 № СЕ-19/111-21/46971-АВ (т. 2 а.с. 2-23).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2022 поновлено провадження у справі з викликом сторін по справі в судове засідання на 22.02.2022 о 11 год. 40 хв. (т. 2 а.с. 25).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2022 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про проведення судового засідання 22.02.2022 о 11 год. 40 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» (т. 2 а.с. 32, 33).

Судове засідання призначене на 22.02.2022 о 11 год. 40 хв. не відбулося за відсутності технічної можливості його проведення в режимі відеоконференції.

27.05.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли додаткові письмові пояснення щодо результатів судової автотоварознавчої експертизи та змісту висновку експерта, у яких сторона відповідача зазначає, що позовні вимоги позивача у частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 18 226,03 грн., що становить різницю між вартістю матеріального збитку розрахованого судовим експертом у розмірі 146 226,03 грн. (реальним збитком, що у розумінні Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням 128 000 грн. Позивачем не доведені вимоги щодо необхідності стягнення саме повної вартості відновлювального ремонту ТЗ замість вартості ремонту ТЗ з урахуванням зношеності його деталей, тому не можуть підлягати задоволенню у заявлених межах. У разі, якщо судом буде присуджено стягнути на користь позивача вартість відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнту фізичного зносу (як нові деталі), то суд має зобов`язати позивача передати відповідачеві в натурі замінені у подальшому зношені деталі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 про проведення судового засідання призначеного на 08.06.2022 о 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що автомобіль позивача по даний час не відновлений через відсутність коштів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сторона відповідача була повідомлена належним чином.

Проведення судового засідання у режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» не відбулося у зв`язку з тим, що представник відповідача не знаходився у мережі користувача «EasyCon».

Відповідно положень частини 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що відповідачем подавались заяви з процесуальних питань, включаючи відзив на позов та додаткові пояснення після проведення судової експертизи, а також судом вирішені всі клопотання, які були заявлені стороною відповідача, суд вважає за можливе розглянути справи без участі відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля Акура МDХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 51).

13.03.2020 року о 17 год. 55 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Хонда Аккорд, номерний знак НОМЕР_2 , в м. Шепетівка на автодорозі Н-25; 250 км., по вул. В.Котика на повороті з вул. Г.Шухевича, № 2 при виконанні повороту ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Акура, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року у справі № 755/4830/20 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу (т. 1 а.с. 50).

Як визначено частиною 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вищезазначеною постановою суду, яка набрала законної сили, встановлена вина відповідача у пошкодженні належного позивачу транспортного засобу Акура МDХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час події дорожньо-транспортної пригоди 13 березня 2020 року.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача щодо керування автомобілем Хонда Аккорд, номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО» за Полісом № 137308343 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно якого визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн. (т. 1 а.с. 52, 161).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Позивачу виплачене страхове відшкодування у розмірі 128 000 грн., виходячи із максимальної страхової суми 130 000 грн. за відрахуванням франшизи 2 000 грн., що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування, страховим актом про «Пряме врегулювання» збитку, платіжним дорученням № 659416 від 06.04.2020 та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку позивача (а.с. 54, 56, 186-188).

Відповідно позовних вимог ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача майнову шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу у розмірі 296 939,25 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Акура, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з податком на додану вартість на складові транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу в сумі 424 939,25 грн. та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 128 000 грн.

Ціна позову заявлена на підставі висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 02.12.2020 № 262/20 складеного ДП «Експерт-Сервіс Авто» у м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт-Сервіс» (т. 1 а.с. 12-32).

У зв`язку із запереченням відповідача проти заявленої ціни позову судом за клопотанням сторони відповідача було призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно висновку експерта від 24.12.2021 № СЕ-19/111-21/46971-АВ, складеного судовим експертом Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на виконання ухвали суду за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи:

1. вартість матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу «Асurа МDХ 3.7і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зазнав аварійних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.03.2020 року, станом на 13.03.2020 року без ПДВ становить 146 226,03 грн.

2. вартість колісного транспортного засобу «Асurа МDХ 3.7і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому стані, який зазнав аварійних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.03.2020 року, станом на 13.03.2020 року становить 314 239,08 грн.

3. вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Асurа МDХ 3.7і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 13.03.2020 року, станом на час проведення експертизи з урахуванням ПДВ становить 414 240,10 грн.;

4. вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Асurа МDХ 3.7і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 13.03.2020 року, станом на час проведення експертизи без урахування ПДВ становить 354 039,26 грн. (далі - висновок експерта, т. 2 а.с. 3-11).

Вирішуючи між сторонами спір, суд приймає до уваги вищевказаний висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України складений на виконання ухвали суду, оскільки експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за виготовлення завідомо неправдивого висновку.

З пояснень представника позивача, на час ухвалення рішення автомобіль позивача Акура, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відновлений.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За вимогами ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Відповідно пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників (пункт 3.9 Методики).

Висновок експерта складений з урахуванням формул, зазначених у розділі VIII «Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ» Методики.

Згідно пункту 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою:

У = Ср + См + Сс х (1 - Ез) + ВТВ,

де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; Ез - коефіцієнт фізичного зносу; ВТВ - величина втрати товарної вартості.

За висновком експерта вартість матеріального збитку у розмірі 146 226,03 грн. визначена за формулою:

У = 32 310,00 + 16 984,04 + 323 106,63 х (1 - 0,7) + 0.

З урахуванням приписів ст. 1192 ЦК України суд вважає, що для відшкодування понесеної позивачем майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу слід враховувати визначену висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Акура, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням ПДВ у розмірі 414 240,10 грн.

Разом з тим, оскільки автомобіль на час вирішення спору не відновлений та позивачем не надано доказів про перелік деталей та їх залишкової вартості, які не підлягають ремонту і потребують заміні на нові, при цьому мають певну матеріальну цінність, про що зазначає відповідач стосовно необхідності повернення йому таких пошкоджених деталей та вузлів транспортного засобу, у тому числі не надано доказів щодо необхідності використання нових деталей, комплектуючих частин, включаючи інших змінених модифікацій, взамін попередніх через зняття таких однорідних запасних частин з виробництва, суд вважає, що суму до відшкодування збитків слід зменшити на вартість старих складників у розмірі 96 931,99 грн., яка розрахована виходячи з визначеного експертом коефіцієнта фізичного зносу - 0,7 по відношенню до вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту: 323 106,63 грн. х (1 - 0,7).

Отже, враховуючи наявні у справі докази та заперечення відповідача, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти для відновлення пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля позивача у розмірі 189 308 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням ПДВ в сумі 414 240,10 грн., виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 128 000 грн. та вартістю складових, що підлягають заміні на нові під час ремонту в сумі 96 931,99 грн.

Доводи відповідача, що розмір податку на додану вартість не повинен стягуватися у відшкодування шкоди у зв`язку не проведенням ремонту автомобіля позивача, з посиланням при цьому на пункт 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд до уваги не приймає, оскільки наведеним законом визначено порядок виплати саме страховиком страхового відшкодування, що не поширюється на фізичних осіб. Разом з тим, податок на додану вартість включено до ціни деталей та матеріалів, які необхідні для проведення ремонту транспортного засобу, тому для захисту прав позивача такі кошти підлягають до стягнення.

За правилами частини 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Згідно пункту 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як зазначено вище, відповідно до умов договору страхування, розмір страхової виплати позивачу було зменшено на розмір франшизи 2 000 грн.

Судом присуджено до стягнення завдана відповідачем майнова шкода з урахуванням виплаченого позивачу розміру страхового відшкодування, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача франшизи у розмірі 2 000 грн. є безпідставними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно пункту 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхова виплата позивачу була здійснена у розмірі визначеному полісом страхової суми - 130 000 грн. з утриманням франшизи, тобто у максимальному розмірі.

Нормою ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем були понесені витрати з евакуації автомобіля Акура, номерний знак НОМЕР_1 , з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 100 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 13.03.2020 у якому зазначено про виконання робіт ФОП ОСОБА_7 після ДТП за транспортування Шепетівка - Хмельницький (т. 1 а.с. 80), та квитанцією ФОП ОСОБА_7 серії 03-ФФМ № 000949 від 13.03.2020 на суму 3 100 грн. (т. 1 а.с. 79).

За приписами пункту 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Оскільки завданий позивачу розмір збитків перевищує суму страхового відшкодування, то понесені позивачем витрати пов`язані з евакуацією автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 100 грн. суд покладає на відповідача.

Позовні вимоги в частині стягнення сплачених позивачем ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому коштів у розмірі 2 500 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження задоволенню не підлягають, оскільки судом при вирішенні спору не було враховано, як доказ по справі, висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 262/20 від 02.12.2020 складеного ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт-Сервіс АВТО».

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. позивач посилається на те, що після дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно моральні страждання, які полягають у негативних наслідках немайнового характеру, у пережитому в дорожньо-транспортній пригоді переляку, нервовому струсі, переживаннях, у тому числі й за стан здоров`я його дружини ОСОБА_4 , яка на момент події перебувала разом з ним в автомобілі. Через пошкодження власного майна, погіршення технічного та естетичного стану транспортного засобу він та його родина не мають можливості користуватися автомобілем і зазнали побутових незручностей, що вникли внаслідок цього. Автомобіль по даний час не відремонтовано, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначаючи розмір моральної шкоди завданої позивачу, грошова оцінка якої має бути стягнена з відповідача, суд з урахуванням положень ст. 23 ЦК України та посилань позивача дійшов висновку, що моральна шкода позивачу завдана у зв`язку з пережитим психічним стресом під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди та моральними переживаннями, заподіяними ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу стосовно пошкодження належного йому автомобіля, неможливістю у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою тривалий час користуватися транспортним засобом за призначенням через необхідність відновлення автомобіля, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та істотності вимушених змін у його житті, а також те, що позивач змушений хвилюватися і перебувати у стані напруженого чекання, витрачав час на звернення до страхової компанії, експертів, до суду за захистом порушених прав, що спричинило погіршення якості життя позивача.

При цьому, оцінивши характер правопорушення, глибину і тривалість фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини ОСОБА_3 та ураховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди до стягнення з відповідача має бути визначений у сумі 5 000,00 грн.

За викладених обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1 974 грн. 08 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 979, 980, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 1, 7 Закону України «Про страхування», ст. ст. 9, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 110, 133, 141, 212, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 189 308 грн. 11 коп., витрати з евакуації транспортного засобу у розмірі 3 100 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 974 грн. 08 коп., а всього суму 199 382 (сто дев`яносто дев`ять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 19 коп.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 13.06.2022 року.

Суддя Л.М.Виниченко