Ухвала

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 307/3693/19

провадження № 61-4980ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно - магазин з житловою квартирою та автомийку самообслуговування на 4 пости та апаратна, загальною площею 1 051,95 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 473 377,50 грн.

Рішенням Тячівського районного суду від 23 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на нерухоме майно - магазин з житловою квартирою, автомийку самообслуговування на 4 пости та апаратну, загальною площею 1 051,95 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Тячівська місцева прокуратура, в інтересах держави в особі Відділу містобудування та архітектури Тячівської міської ради, оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року апеляційну скаргу Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу містобудування та архітектури Тячівської міської ради задоволено. Рішення Тячівського районного суду від 23 грудня 2019 року скасовано.

У червні 2022 року ОСОБА_1 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року скасувати, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2019 року залишити в силі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

з 01 січня 2019 року складав 1 921,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно), яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605,00 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ураховуючи характер спору, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 467,54 грн (4 733,77 грн х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4,

6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник