Справа № 456/656/22
Провадження № 2/456/620/2022
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 червня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ»;

відповідачка ОСОБА_1 ;

вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ».

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в особі уповноваженого представника адвоката Мартиненка В.В. (довіреність б/н від 26.11.2021 року, засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви), скориставшись поштовим зв`язком, 11.02.2022 року скерував до Стрийського міськрайонного суду Львівської області позовну заяву (надійшла та зареєстрована в діловодстві суду 15.02.2022 року за вх. № 2683), в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 13 914 грн. 17 коп., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 342 грн. 37 коп., а також трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 450 грн. 50 коп., а всього 15 707 грн. 04 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 481 грн., позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» просить покласти на відповідачку ОСОБА_1 ..

Позов обґрунтовано тим, що 01.12.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено угоду № C03.105.78374 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до пункту 2 названої угоди № C03.105.78374 від 01.12.2016 року, банк відкрив зазначеній відповідачці поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випустив зазначеній відповідачці міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії два роки з моменту її випуску. Як йдеться в пункті 3 вказаної угоди, банк надав відповідачці ОСОБА_1 кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: 1) максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. (підпункт 3.1. цієї угоди); 2) ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000 грн. (підпункт 3.2. цієї угоди); 3) процентна ставка за користування коштами кредитної лiнiї становить 48 % річних (підпункт 3.3. цієї угоди). Банк на виконання умов зазначеної угоди надав відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 000 грн. строком до 01.12.2021 року, а остання відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua ) згідно з умовами такої угоди. Згідно із пунктом 4 угоди підписанням цієї угоди відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з ОСОБА_2 графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Як йдеться в підпункті 5.1 угоди, відповідачка ОСОБА_1 також ознайомлена з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною www.ideabank.ua та які їй були роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згідна. Вiдповiдно до підпункту 5.3. договору банк перед укладенням угоди повідомив відповідачці ОСОБА_1 в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація їй була відома та зрозуміла, вона ознайомлена також iз тарифами Банку і була згодна з ними. Належний відповідачці ОСОБА_1 примірник оригіналу даної угоди їй було вручено Банком при підписанні даної угоди. В подальшому банк свої зобов`язання за угодою про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмір 6 000 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного в підпункті 3.1. договору. У свою чергу відповідачка ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором № C03.105.78374 від 01.12.2016 року станом на 03.12.2020 року заборгованість становить 13 914 грн. 17 коп., яка складається з: 1) заборгованості за основним боргом 5 194 грн. 49 коп.; 2) заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8 719 грн. 68 коп.. Підсумовуючи, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» зазначає, що має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором, відтак, зважаючи на невиконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, зазначений позивач вправі вимагати стягнення з цієї відповідачки заборгованість по кредиту, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, оскільки 03.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу за № 12/90, котрий є чинним.

Відповідачка ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до неї про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, не подала.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в особі уповноваженого представника адвоката Мартиненка В.В. (довіреність б/н від 26.11.2021 року, засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви), при зверненні до суду із даною позовною заявою, одночасно заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності зазначеного представника, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі та проти заочного розгляду цієї справи у порядку статей 280-282 ЦПК України не заперечує.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 16.03.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 , яка у позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 06.05.2022 року о 12.30 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 06.05.2022 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідачки ОСОБА_1 вперше, на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 10.06.2022 року о 09.30 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 10.06.2022 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів).

Учасники справи двічі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень.

Судом також було задоволено клопотання позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», подане через уповноваженого представника за довіреністю адвоката Мартиненка В.В., про розгляд даної справи за відсутності зазначеного представника, та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів (доказів) та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідачки ОСОБА_1 до порушення таких прав позивача, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» 01.12.2016 року було укладено угоду № C03.105.78374 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (копія міститься у справі, а. с. 5). Відповідно до пункту 2 названої угоди № C03.105.78374 від 01.12.2016 року, банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії два роки з моменту її випуску. Як йдеться в пункті 3 вказаної угоди, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: 1) максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. (підпункт 3.1. цієї угоди); 2) ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000 грн. (підпункт 3.2. цієї угоди); 3) процентна ставка за користування коштами кредитної лiнiї становить 48 % річних (підпункт 3.3. цієї угоди).

Поряд з цим, 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу за № 12/90 (копія міститься у справі, а. с. 18-20), згідно котрого АТ «Ідея Банк» відступив на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за угодою № C03.105.78374 від 01.12.2016 року, укладеною між ПАТ «Ідея Банк» з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_1 з другої сторони. До позовної заяви були долучені платіжні доручення від 19.10.2020 року та від 03.12.2020 року (копії містяться у справі, а. с. 21, 22), якими підтверджується факт виконання новим кредитором умов вищезазначеного договору факторингу в частині проведення оплати, що підтверджує факт переходу до такого кредитора права вимоги, в тому числі і за угодою № C03.105.78374 від 01.12.2016 року, укладеною між ПАТ «Ідея Банк» з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_1 з другої сторони.

Проте, згідно з розрахунками (містяться у справі, а. с. 9, 10), заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитом станом на 03.12.2020 року становить 15 707 грн. 04 коп., з якої за кредитом 5 194 грн. 49 коп., за відсотками 8 719 грн. 68 коп., а також три проценти річних від простроченої суми - 450 грн. 50 коп. та індекс інфляції за весь час прострочення 1 342 грн. 37 коп..

Відтак позивачТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», будучи правонаступником АТ «Ідея Банк», виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці ОСОБА_1 споживний кредит у встановленому договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість.

Релевантні норми права, правові позиції, які застосовує суд при ухваленні даного рішення.

За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з положенням ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 також викладена правова позиція, у відповідності до якої, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Вочевидь, що між сторонами (з урахуванням правонаступництва позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ») було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитний договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору, натомість відповідачка ОСОБА_1 не виконала зобов`язань за договором кредиту, допущену заборгованість ним у встановленому порядку не погашено, а в силу положень ст. 625 ЦК України на допущену заборгованість нараховуються інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних, які є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позов ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості підлягає до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 15 707 грн. 04 коп..

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, які полягають у сплаті позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 481 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № 8959 від 14.01.2022 року (міститься у справі, а. с. 1), на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» з відповідачки ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 15 707 (п`ятнадцять тисяч сімсот сім) грн. 04 коп. заборгованості за договором про надання банківських послу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. понесених судових витрат у справі.

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідачка ОСОБА_1 , якій повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки ОСОБА_1 , яка подається безпосередньо до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. У свою чергу апеляційна скарга на заочне рішення суду подається нею безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ»; місцезнаходження юридичної особи: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, 04071; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39992082.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Дата складення заочного судового рішення: 10 червня 2022 року.

Суддя В.Я. Микитин