ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/640/22 Справа № 211/5893/20 Суддя у 1-й інстанції - Гіда О.С. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/5893/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року, яка ухвалена суддею Гідою О.С. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , треті особи Спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2021 року у цивільній справі № 211/5893/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири зупинено провадження до визначення правонаступників ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 серпня 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Голівер П.В., звернувся до суду з заявою про поновлення провадження у цивільній справі № 211/5893/20 для вирішення питання про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну відповідачці ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири поновлено для розгляду заяви про забезпечення позову.

Відмовлено позивачу ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Зупинено провадження у цивільній справі № 211/5786/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання угоди дійсною, визнання права власності на квартиру - до визначення правонаступників ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, в частині відмови у забезпеченні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року в частині відмови в забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову повністю.

Вказує, що, у разі задоволення позову, відповідачка ОСОБА_3 буде зобов`язана повернути позивачу спірну квартиру, проте, обставини склались так, що вона не зможе повернути квартиру в натурі, оскільки вона її продала і теперішній власник вже не квартири, а нежитлового приміщення з новою адресою є добросовісним набувачем, отже позов може бути задоволений лише шляхом відшкодування позивачу вартості вказаної квартири, за рахунок належного відповідачці ОСОБА_3 майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_3 померла, в зв`язку з чим провадження у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири зупинено до визначення правонаступників ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_6 на праві власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну відповідачці квартиру унеможливить виконання рішення суду, оскільки ніщо не буде перешкоджати спадкоємцям ОСОБА_3 отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру та відчужити її третій особі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рішення суду в частині зупинення провадження у цивільній справі № 211/5786/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання угоди дійсною, визнання права власності на квартиру - до визначення правонаступників ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голівера П.В., який, підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника третьої особи ОСОБА_4 адвоката Примакова К.О., який покладався на думку суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, або ефективний захист, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. Суд вважав, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач ОСОБА_1 , ніяким чином не унеможливить та не ускладнить виконання рішення суду або ефективний захист його прав або інтересів у разі задоволення його позову про визнання договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі, в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При цьому, в пунктах третьому та четвертому вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року судам роз`яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судам слід ураховувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з поданої заяви про забезпечення позову, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , унеможливить виконання рішення суду, оскільки ніщо не буде перешкоджати спадкоємцям ОСОБА_3 отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру та відчужити її третій особі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: спеціалізована товарна біржа «Криворізька», ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач ОСОБА_1 , ніяким чином не унеможливить та не ускладнить виконання рішення суду або ефективний захист його прав або інтересів у разі задоволення його позову про визнання договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , недійсним.

Колегія суддів вважає, що реалізація спадкоємцями ОСОБА_3 квартири, що знаходиться у місті Запоріжжі, не може утруднити виконання можливого рішення суду по справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вказана квартира не є предметом спору.

Отже, між сторонами існує спір з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а як вже було зазначено вище квартира, на яку заявник просив накласти арешт в порядку вирішення питання про забезпечення позову, не є предметом спору.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду обґрунтована і підтверджується письмовими матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: