Справа № 758/9266/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А.,

представника позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті матері він постійно проживав разом з нею з вересня 2013 року і здійснив її поховання. Його матері ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданим згідно із розпорядженням № 2036 від 06.04.1994. 19 лютого 1998 року його мати подарувала йому 1/2 частину зазначеної квартири. Таким чином, після смерті його матері ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом окрім нього, був його рідний брат ОСОБА_6 , який 10 листопада 2014 року звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. На підставі його заяви була заведена спадкова справа. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, так і не оформивши на себе спадкове майно. Після його смерті єдиним спадкоємцем за законом першої черги є син померлого і його племінник - ОСОБА_4 . В жовтні 2017 року він звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Проте, 09 жовтня 2017 року завідувачкою Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. роз`яснено, що за поданими документами неможливо встановити можливість фактичного прийняття ним спадщини і рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до наданих йому рекомендацій він звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Під час розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження стало відомо, що за свого життя померла ОСОБА_5 заповіла йому майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст», а онукам - ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), та ОСОБА_4 - належну їй на той час на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що під час розгляду цивільної справи були встановлені обставини, що дають достатні підстави для висновку про наявність спору про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.12.2020 його заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду та роз`яснено право на звернення до суду з даного приводу в порядку позовного провадження. Зазначає, що останні місяці життя його мати хворіла і тому з вересня 2013 року він став постійно проживати разом з нею в належній їм на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . Враховуючи похилий вік матері, він постійно доглядав її, опікувався її станом здоров`я та лікуванням, допомагав по господарству, утримував в належному стані квартиру, сплачував комунальні платежі. Тільки після смерті матері через деякий час він повернувся та став мешкати за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив встановити факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 , призначено справу до розгляду.

Представником відповідача ОСОБА_3 поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому він визнав позов та просив його задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_4 не подано відзив на позов.

Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав письмові пояснення. Посилався на те, що позовом не зачіпаються права Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 і його представник підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник ОСОБА_3 визнав позов з підстав, викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на неодноразові виклики не з`явилися в судове засідання. ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд справи. Представник відповідача Островської В.С і представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просили розглядати справу за їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації смерті у місті Києві, актовий запис 10514 від 18 червня 2014 року.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , власником якої вона була на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 14.04.1994 Шевченківською районною державною адміністрацією, та майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст».

Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ОСОБА_5 були її сини - ОСОБА_6 та ОСОБА_2

ОСОБА_6 звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , на підставі його заяви Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 10 листопада 2014 року було заведено спадкову справу № 660/2014.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, актовий запис № 13857 від 14 вересня 2015 року. Після ОСОБА_6 спадщину прийняв його єдиний син, і племінник позивача - відповідач ОСОБА_4 .

З метою оформлення спадщини після своєї матері ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 також звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори.

Проте, листом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 09 жовтня 2017 року за № 2752/02-14 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до поданих ним документів неможливо встановити його постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Під час розгляду Оболонським районним судом м. Києва цивільної справи №756/10008/19 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, судом були отримані із Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори документи, з яких було встановлено, що 17.11.1994 Третьою Київською державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , реєстровий № 3с-932.

В рамках розгляду даної справи №756/10008/19 на запит суду Третьою Київською державною нотаріальною конторою надано копію зазначеного заповіту, згідно із яким померла ОСОБА_5 на випадок смерті заповіла позивачу ОСОБА_2 майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст», а своїм онукам, відповідачам в даній справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належну їй на той час на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Центральне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду, оскільки під час розгляду справи були встановлені обставини, що дають достатні підстави для висновку про наявність спору про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , роз`яснено право на звернення до суду з даного приводу в порядку позовного провадження. У зв`язку з цим ОСОБА_2 і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від спадщини.

Отже, для набуття права на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою (позовом) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Це означає, що особа є вільною у виборі місця проживання і цих місць може бути декілька, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання.

При цьому відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначив ОСОБА_2 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проте останні місяці життя його мати ОСОБА_5 хворіла, у зв`язку з чим з вересня 2013 року він став постійно проживати разом з нею в належній їм на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .

Враховуючи вік ОСОБА_5 , він постійно доглядав її, опікувався її станом здоров`я та лікуванням, допомагав по господарству, утримував в належному стані квартиру, сплачував комунальні платежі.

На підтвердження наведених обставин щодо проживання разом з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_2 надав нотаріально завірені заяви від 21 травня 2019 року мешканців будинку АДРЕСА_5 , а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до вказаних заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засвідчили, що ОСОБА_2 дійсно з вересня 2013 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та здійснював за нею догляд в квартирі АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_10 який підтвердив факт проживання ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 з вересня 2013 року і по 18 червня 2014 року.

Крім того, представник ОСОБА_3 у поданому відзиві також зазначав, що з 2013 року батько ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_2 , почав постійно проживати разом з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки остання перебувала у похилому віці та не могла вже сама себе обслуговувати. ОСОБА_2 переїхав жити до ОСОБА_5 і постійно проживав з нею до її смерті. Майже рік, до самої смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 самостійно здійснював за нею цілодобовий догляд, вів господарство, підтримував порядок у квартирі, оплачував комунальні послуги.

В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наведені позивачем обставини щодо постійного проживання разом з його матір`ю на час відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту, що він я на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , підлягають задоволенню судом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 76-81, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 29, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дані учасників справи:

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ,

ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: 01001, місто Київ, провулок Музейний,2-Д; .

Повне судове рішення складено «06» червня 2022 року.

Суддя М. М. Головчак