У Х В А Л А

02 лютого 2022 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши позовну заяву Керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінд», третя особа: ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява Керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінд», третя особа: ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених кримінальним правопорушенням.

У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію ст. 1 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, відповідно до п.п. 1, 6, 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв?язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, її подано юридичною особою і спір щодо стягнення збитків виник також з юридичною особою, тому є господарсько-правовим. Крім того слід зазначити, що позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до цього суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, що прямо передбачено чинним ГПК України, що регулює суб`єктну юрисдикцію господарських судів.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Згідно ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви. Така ухвала надсилається позивачі не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом Керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінд», третя особа: ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених кримінальним правопорушенням відмовити.

Роз`яснити стороні позивача, що спір повинен вирішуватися господарським судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу надіслати позивачу та до цієї ухвали додати позовні матеріали (копія позовної заяви залишається в суді) не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому ст. 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.