Справа № 138/1001/22
Провадження №:2/138/481/22
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2022 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від адвоката Країла С.В., який в діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшов вказаний позов.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.05.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, шляхом подання суду позовної заяви із зазначенням ціни позову, зазначенням та поданням доказів на підтвердження заявленої ціни позову (у кількості для суду та копії для відповідача). Ухвала отримана представником позивача 30.05.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Підставами залишення позовної заяви без руху стало недотримання під час звернення з позовом вимог п. п. 3, 5 ч. 3 ст. 175, п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, згідно яких позовна заява повинна містити зазначення доказів та ціни позову, яка визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так, у прохальній частині позовної заяви заявлено позовну вимогу про витребування з незаконного володіння Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» та зобов`язання повернути ОСОБА_1 , належну йому на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0219 площею 2,0886 га. Вимога про витребування майна з незаконного володіння є вимогою майнового характеру.

Разом з тим, у позовній заяві, в порушення вказаних вище норм, позивачем не зазначена ціна позову. Більше того, позовна заява не містить посилання на докази щодо вартості земельної ділянки, також такі докази не додані позивачем до позовної заяви та не зазначені як такі, що не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані вище порушення, допущені позивачем при зверненні з даним позовом, також позбавляють можливості суд визначити правильність сплати позивачем судового збору у сумі 992,40 грн. за вимогу майнового характеру.

08.06.2022 на адресу суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог вказаної ухвали, до якої додано позовну заяву у новій редакції із зазначенням ціни позову 56775,50 грн., яка обрахована представником позивача на підставі доданої копії листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Управління у Жмеринському районі відділ №2 від 12.07.2021 на ім`я ОСОБА_2 , у якому зазначено, що нормативно грошова оцінка одиниці площі ріллі для визначення бази оподаткування для сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) земельних ділянок, на які не проведена нормативно грошова оцінка, застосовується нормативно грошова оцінка одного гектара ріллі, що по Вінницькій області становить 27184,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу позивача, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт (акт про оцінку майна).

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

При цьому, відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, у разі коли у нормативно-правових актах з оцінки майна, договорі на проведення оцінки майна або ухвалі суду не зазначається вид вартості, який повинен бути визначений у результаті оцінки, визначається ринкова вартість. В той же час ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Так само й згідно п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, належними доказами вартості спірного майна, а відтак і ціни позову, є звіт про оцінку майна або акт про оцінку майна, складені відповідно до вимог вказаного вище чинного законодавства України уповноваженими на те особами.

В той же час, представник позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, надав суду копію листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Управління у Жмеринському районі відділ №2 від 12.07.2021 на ім`я особи, яка не є учасником справи, яким визначено порядок нормативно грошової оцінки сільськогосподарських угідь по Вінницькій області станом на 12.07.2021 з метою визначення бази оподаткування, що не є тотожним ринковій вартості майна з метою визначенні ціни позову для розміру судового збору, що мав сплатити позивач при зверненні до суду з даним позовом. І саме з нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі вказаній у листі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області представником позивача визначена ціна позову.

Натомість з вказаної копії листа вбачається, що позивачем не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку його ринкової вартості у відповідності до вимог п. 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, згідно з яким передбачено, що звіт про оцінку майна, повинен бути складений у повній формі, містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, та строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства або акт про оцінку такого майна.

При цьому, представником позивача в заяві про усунення недоліків позовної заяви не наведено норми Цивільного процесуального кодексу України в нині діючій редакції, які б дозволяли учасникам судового процесу, зокрема позивачу і його представнику, змінювати підхід до визначення ціни позову й доказам на її підтвердження.

А тому, копія листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Управління у Жмеринському районі відділ №2 від 12.07.2021 не може бути належним підтвердженням вартості спірної земельної ділянки.

Таким чином, зазначені в ухвалі суду від 30.05.2022 недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України є підставою вважати неподаною та повернути заяву з доданими до неї документами заявнику.

При цьому суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185 ч. 3, 5-7, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною та повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про витребування земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова