(2/199/54/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що позивач та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 800003238.

Також, між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості ОСОБА_1 , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно.

13.12.2019 року право власності на майно було зареєстроване за позивачем.

Однак позивачу стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 369965829, виданий 21.03.2013, видавник: Амур- Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ та постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36965439, виданий 21.03.2013, видавник: Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ та постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36965719, виданий 21.03.2013, видавник: Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна, у зв`язку з чим просить звільнити з-під арешту майно, яке належить позивачу - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду 24.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін

Відповідач ОСОБА_3 23.03.2020 року подала до суду відзив, в якому проти позову заперечувала, оскільки державна реєстрація права власності на квартиру за позивачем була здійснена незаконно, так як спірна квартира не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за позивачем як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 29 лютого 2008 року, укладеного в іноземній валюті.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року провадження у справі зупинено до вирішення справи №199/1868/20. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року провадження по справі поновлено.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачам - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 11.02.1998 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВВА №401333, зареєстровано в реєстрі за №1-2116 від 11.12.2003 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-«Банк 29.02.2008 р. укладено кредитний договір №800003238 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 35000 доларів США на власні потреби без будь-яких обмежень.

Для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між відповідачами та ЗАТ «Альфа Банк» 29.02.2008р. укладено іпотечний договір №800003238-И, згідно з яким відповідачі, як іпотекодавці, передали банку, як іпотекождержателю, в іпотеку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовик А.О. 16.12.2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:50242061 від 16.12.2019року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа-Банк» в порядку позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 369965829, виданий 21.03.2013, видавник: Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ та постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36965439, виданий 21.03.2013, видавник: Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ та постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 36965719, виданий 21.03.2013, видавник: Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до матеріалів справи, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.12.2021 року по справі №199/1868/20 було визнано протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовика Андрія Олександровича від 16 грудня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50242061 від 16 грудня 2019 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством Альфа-Банк , поновлено право власності на 1/5 частку ОСОБА_5 , на 1/5 частку ОСОБА_2 та на 3/5 частки ОСОБА_1 , шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за відповідачами на спірну квартиру, загальною площею 63,7 кв.м, яка належить їм на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 11 лютого 1998 року, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВВА №401333, зареєстровано в реєстрі за №1-2116 від 11 грудня 2003 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Таким чином, позивач не є власником спірного нерухомого майна , а також не має будь-якого іншого речового права на вказане майно, тому не може ставити питання про звільнення майна з-під арешту. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відповідно до ст.141 ЦПК понесені позивачем судові витрати відшкодуванню також не підлягають.

На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 12, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа: Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту, - відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя