Провадження №2-о/760/43/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог вказала, що 04 серпня 2021 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом від 27 серпня 2021 року №2600-0212-8/136477 пенсійний орган відмовив їй у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що титульний лист трудової книжки серії НОМЕР_1 заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в графі «дата народження» вписана неповна дата народження (зазначено тільки рік народження).

Внести випрвлення у трудову книжку немає можливості, оскільки установа, якою було видано трудову книжку, на даний час не існує.

Внаслідок такої помилки, в заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Крім того, така обставина є перешкодою для її законного права на отримання пенсії.

У зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 01 вересня 2021 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася, проте представник заяявника - адвокат Гімарі Р.А. подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, а заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом від 27 серпня 2021 року №2600-0212-8/136477 пенсійний орган відмовив їй у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що титульний лист трудової книжки серії НОМЕР_1 заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в графі «дата народження» вписана неповна дата народження (зазначено тільки рік народження).

Така помилка є перешкодою для оформлення заявником ОСОБА_1 права на отримання пенсії, а тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 в судовому порядку.

За приписами статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненій вперше 10 липня 1983 року», встановлено, що на титульному листі зазначено прізвище працівника « ОСОБА_1 , в графі «дата народження» зазначено 1960 рік народження, а також внесено зміни про зміну прізвища працівника - прізвище « ОСОБА_1 » змінено на прізвище « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.09.1996 року.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (із змінами та доповненнями), в трудову книжку вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Таким чином титульний лист трудової книжки серії НОМЕР_1 заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, а саме в графі «дата народження» вписана неповна дата народження (зазначено тільки рік народження).

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.09.1996 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_7 , та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.03.1993 року 23 березня 1993 року було розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Відтак, факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації права на отримання пенсії.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт належності заявниці трудової книжки підтверджується дослідженими доказами, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Керуючись ст.263-265, 273, 293-294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16;

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова