Справа № 629/6130/21
Номер провадження 2/629/190/22
01.02.2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Цендри Н.В.
за участю секретаря - Капустян М.Є.,
представника позивача - адвоката Лиска П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача-адвокат Лиска Павло Олександрович до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності положень кредитного договору та зобов`язання вчинити певні дії, суд, -
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2021 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
07.12.2021 року від представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що наведені позивачем аргументи у позовній заяві є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором та не відповідає дійсності, а саме: ОСОБА_1 свідомо звернулася до АТ «Укрсиббанк» з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права обов`язки за договором і погоджується з ними та прийняла на себе зобов`язання сплачувати платі за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі потреби. Позивач в свою чергу порушила умови договору, відповідно до яких зобов`язувалася погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку визначених договором. Підписуючи даний Договір позивач погодилася, що вона до його підписання ознайомлена з усіма умовами, на яких Банк здійснює кредитування, а також свідомо обрала умови кредитування, викладенні у кредитному Договорі. Позивач не виконала умови кредитного договору, відповідно до чого, нараховувалися проценти, комісія за обслуговування та надання кредиту та інші платежі за прострочення виконання зобов`язання.
08.12.2021 року від представника АТ «УКРСИББАНК» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що нікчемність договору або окремого його положення може грунтуватися тільки на підставі норми Закону. Рішення (постанови) Верховного суду не є Законами, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання нікчемним пункту 3.11 кредитного договору, з посиланням на висновки Верховного Суду є такими, що не грунтуються на нормі Закону. Позивачем не наведено в позовній заяві невідповідність п. 3.11. кредитного договору будь-якій нормі Закон. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2019 року по справі №629/5377/18 розглянуто позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. При розгляді справи судом встановлено наявність правовідносин між Банком та Позичальником, факт не своєчасного виконання зобов`язань за договором з боку Позичальника та інше. Встановивши правомірність позовних вимог АТ «УКРСИББАНК», судом було їх задоволено шляхом прийняття рішення суду. Ухвалою суду від 27.10.2021 року відмовлено у перегляді заочного рішення по справі №629/5377/18. Враховуючи встановлення в судовій справі №629/5377/18 обставин щодо правомірності кредитного договору ні обставини, на підставі ч.4 ст. 82 ЦПКУ, не полягають доказуванню. Позовна заява не містить посилання на жодний пункт ч. 3 ст. 18 Закону. Також Позивачем не наведено власних посилань (не зазначених в Законі) на не справедливість пункту кредитного договору, окрім посилань на рішення судів. Відсутність в позові посилання на конкретні обставини несправедливості умов договору, наведених в ч.3 ст. 18 Закону, свідчить про необгрунтованість вимог. Отже, сторони договору самостійно погодили його умови, у тому числі по сплаті комісій, які підлягають виконанню та станом на момент складення договору позивач знала про вищезазначені договірні умови, зокрема тарифи і свідомо погоджувалася з ними, про що свідчать п. 5.3 кредитного договору. Договір був підписаний сторонами без будь-яких зауважень чи застережень щодо його умов. Крім того, в разі незгоди з змовами кредитного договору Позичальник мала можливість скористатись своїм правом , визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте таким правом Позичальник не скористалася, що свідчить про її згоду з усіма умовами договору, про що також свідчить і часткове виконання договору. Положення Кредитного договору, в частині сплати комісії, є такими, що відповідають діючому законодавству. І оскільки кредитний договір не визнаний недійсним він піддягає обов`язковому виконанню сторонами. Позивач в своєму позові наводить висновки, які містяться в постановах Верховного Суду, але не дає посилання на порушення конкретного пункту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».
22.12.2021 року від представника- адвоката Лиска П.О. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивач просив відхилити заперечення ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та просив задовольнити позов.
Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила.
Представник позивача-адвокат Лиска П.О. в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підставах викладених в позовній заяві.
Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
Представник відповідача АТ «УКРСИББАНК» в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
За положеннями ч. 5 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
В силу ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору) банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
В силу ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15,16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача-адвокат Лиска Павло Олександрович до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності положень кредитного договору та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача-адвокат Лиска Павло Олександрович, місцезнаходження: м.Харків, вул.Костомарівська, 18, оф.4.

Відповідач: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська, 2/12.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, оф. 3 корпус.

Повний текст рішення виготовлено 03 лютого 2022 року

Суддя Наталія ЦЕНДРА