Справа № 663/2281/21
Провадження № 2/663/261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Шабрацького Г.О.

за участю

секретаря: Мечік В.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Старчеуса С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства про встановлення факту перебування у трудових відносинах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що наказом № 66 від 21.03.2002, його було прийнято на посаду сторожа Дочірнього підприємства «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства. Наказом № 108 від 12.11.2007 його звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпПУ. Після звільнення, трудові відносини не припинилися, а з метою зменшити фінансове навантаження на підприємство, були оформлені трудовими угодами № 108 від 01.11.2007; № 112 від 01.12.2007; № 3 від 01.01.2008; № 4 від 01.02.2008; № 11 від 01.03.2008; № 14 від 01.04.2008 на посаду водія. 14 квітня 2008 року я звільнився з роботи за власним бажанням, але запис до трудової книжки йому не зробили. Та на день звільнення існувала заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 1776,53 грн. Просив 1) встановити факт перебування його у трудових відносинах з ДП «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства з 1 листопада 2007 року по 30 квітня 2008 року; 2) стягнути з ДП «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства на його користь 1776,53 грн. - заборгованості по виплаті заробітної плати на день звільнення; 30429,80 грн., - сума заборгованості яка підлягає виплаті працівникові за час затримки виплати заробітної плати по день розрахунку.

09.08.2021 року ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

17.09.2021 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

20.09.2021 року ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

11.10.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначив, що позивач виконував роботи на підставі цивільно-правових угод без укладання трудового договору, а тому просив відмовити у позові в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Крім того позивач ОСОБА_1 зазначив, що конкретного графіку виконання робіт в нього не було, сміття він вивозив власним трактором один раз на тиждень за що йому платили по 100 гривень. Інших трудових обов`язків в нього не було.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві. Просив відмовити у позові в зв`язку з його необґрунтованістю. Також зазначив, що позивач виконував договори підряду, він нікому не підпорядковувався, виконував роботу на свій розсуд за що своєчасно отримував оплату. Також зазначив, що перший договір підряду було оформлено ще за час роботи позивача сторожем, а тому посилання що договір підряду є трудовим договором є безпідставним.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 виданої на прізвище ОСОБА_1 , під записами №21 та №22 зазначено, що він 21.03.2002 року прийнятий до Скадовського кооперативного ринку на посаду сторожа ринку та 12.11.2017 року звільнений згідно ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням чисельності штату (а.с.11).

Відповідно до трудових угод №108 від 01.11.2007, №112 від 01.12.2007, №3 від 01.01.2008, №4 від 01.02.2008, №11 від 01.03.2008, №14 від 01.04.2008, між ОСОБА_1 та Скадовським кооперативним ринком в особі економіста Макарової О.Г. укладені угоди на вивіз особистим автотранспортом (трактор) з території ринку твердих побутових відходів на полігон МКП «Вікторія» на строк до 30.11.2007, 31.12.2007, 31.01.2008, 29.02.2008,31.03.2008 та 14.04.2008 відповідно, оплата за виконані роботи прийнята в повному обсязі (а.с. 5, 6, 7, 8, 9 на звороті, 10, 25, 26, 27, 28, 29, 30).

Згідно прийомо-сдаточних актів від 2007, 31.12.2007, 31.01.2008, 29.02.2008,31.03.2008 та 14.04.2008, вказано що роботи згідно трудових угод виконані якісно та в строк (а.с. 5 на звороті, 6 на звороті, 7 на звороті, 8 на звороті, 9, 10 на звороті).

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.04.2021 року по справі № 663/1803/20 за позовом Херсонського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: Дочірнє підприємство «Скадовський кооперативний ринок» про стягнення суми матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, встановлені фактичні обставини, що під час документальної перевірки у роботодавця ДП «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства виявлено, що ОСОБА_1 надавав послуги по договору цивільно-правового характеру в період з 01.12.2007 по 14.05.2008 за що отримав винагороду одночасно перебуваючи на обліку в Скадовському районному центрі зайнятості як безробітний (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 1 ЦПК України метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ДП «Скадовський кооперативний ринок» укладались трудові угоди №108 від 01.11.2007, №112 від 01.12.2007, №3 від 01.01.2008, №4 від 01.02.2008, №11 від 01.03.2008, №14 від 01.04.2008, у відповідності до яких позивач зобов`язався особистим автотранспортом (трактор) вивозити з території ринку тверді побутові відходи на полігон МКП «Вікторія» з відповідним оформленням квитанції про оплату утилізації ТПВ. Вказані угоди містять умову проведення оплати по факту кількості вивозу ТПВ, виконувати правила по охороні праці, протипожежної безпеки. Також кожна угода містить договірну вартість за обсяг роботи, строк дії угоди та відмітку про повну оплату виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.24 КЗпП (у редакції чинній станом на листопад 2007 року) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

У ст.626 ЦК визначено загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до ст.837 ЦК, за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Умовами трудових угод №108 від 01.11.2007, №112 від 01.12.2007, №3 від 01.01.2008, №4 від 01.02.2008, №11 від 01.03.2008, №14 від 01.04.2008, укладених між сторонами, визначено, що ОСОБА_1 зобов`язався особистим автотранспортом (трактор) вивозити з території ринку тверді побутові відходи на полігон МКП «Вікторія» з відповідним оформленням квитанції про оплату утилізації ТПВ, що вказує на те, що предметом цього договору є кінцевий результат, а не процес праці. Встановлено обсяг виконуваної роботи «по факту кількості вивозу ТПВ». Вказане відображається і в прийомо-сдаточних актах, в який зазначено «вивіз ТПВ проводився по мірі накопичення причепу». До кожної трудової угоди наявний прийомо-сдаточний акт яким підтверджено обсяг роботи, її виконання та оплата.

Також суд не врахував, що жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Разом з тим апеляційним судом не встановлено наявність чи відсутність актів виконаних робіт за цивільно-правовим договором, складених сторонами цього договору. Не досліджено судом і того, чи мала оплата праці за виконану роботу систематичний характер, як це передбачено трудовим договором, чи була разовою. ОСОБА_1 період виконання трудових угод не був забезпечений робочим місцем та засобами праці, не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, він на власний розсуд визначав час виконання робіт та не виконував будь якої іншої роботи на вимогу роботодавця.

Крім того про те, що укладені трудові угоди були саме договорами підряду свідчить той факт, що першу угоду укладено 01.11.2007 року тобто під час перебування ОСОБА_1 на посаді сторожа ринку.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований, непідтверджений жодними доказами, суд бере до уваги, що позивачем в обґрунтування обставин вказаних в позові надано лише трудові угоди які містять ознаки договорів підряду, інші договори між сторонами спору не укладались, що не заперечувалось сторонами, йому не виділялось робоче місце, він не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку та на власний розсуд визначав час виконання робіт, йому сплачували обумовлену угодою винагороду, тому суд вважає, що дані обставини вказують на виконання саме договору підряду укладеного між сторонами, крім того, позивач не писав жодної заяви про прийняття та звільнення з роботи, не ознайомлювався з такими наказами.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 22, 24,48 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 210, 212-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Скадовський кооперативний ринок» Скадовського районного споживчого товариства про встановлення факту перебування у трудових відносинах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 28.01.2022 року.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області Г.О. Шабрацький