Ухвала

13 червня 2022 року

м. Київ

справа № 522/9374/19

провадження № 61-5106cк22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області на постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2022 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М., Князюка О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якому просила стягнути з управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради суму майнової шкоди у розмірі 13 500,00 грн, моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн та витрати на правову допомогу.

Рішенням Приморського районного суду м Одеси від 26 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2022 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

06 червня 2022 року управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 522/9374/19 становить 33 500,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 522/9374/19 є малозначною у силу вимог закону.

Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для відповідача, оскільки постанова апеляційного суду є незаконною, необґрунтованою та прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Проте Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити управлінню Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков