БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/9832/21
провадження № 2-з/361/94/22
УХВАЛА

14 червня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд») до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

13 червня 2022 року до суду від директора Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» Валентини Маринки надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони вчинення певних дій, а саме заборони відчуження будь яким способом ОСОБА_1 , належної йому квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач має намір відчужити вищавказану квартиру, про що повідомив у телефонній розмові, крім того в Інтернет ресурсі розміщено оголошення про продаж квартири. Предметом позову є стягнення боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 40 782, 18 грн., дана сума є досить суттєвою для забезпечення діяльності підприємства, зокрема виплати заробітної плати працівникам, розрахунку з тепло постачальниками та енергопостачальниками. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України способами вжиття заходів забезпечення позову є, зокрема: 2) забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали позову, заяву та додані до неї матеріали встановлено, що позивачем пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 40 782, 18 грн. При цьому, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони вчинення певних дій, а саме заборони відчуження будь яким способом ОСОБА_1 , належної йому квартири АДРЕСА_1 .

Проте, враховуючи предмет позову (вимога про стягнення 40 782, 18 грн., та необхідність накладення заборони відчуження будь яким способом ОСОБА_1 , належної йому квартири АДРЕСА_1 , орієнтованою вартістю 885 970, 00 грн., суд приходить до висновку, що заходи забезпечення, про які просить заявник, є неспівмірними із пред`явленими позовними вимогами.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, у ній заявник не навів обґрунтованих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі, що свідчить про те, що наведені у заяві доводи ґрунтуються лише на припущеннях.

З урахуванням викладеного, а також того, що у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на майно, яке належить відповідачу, як і не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також, що такі заходи є співмірними із заявленими вимогами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин