Постанова

Іменем України

26 травня 2022 року

м. Київ

справа № 405/3877/19

провадження № 61-826св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя -доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

особа, яка звернулася із заявою про поворот виконання рішення- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області,
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2021 року у складі судді Шевченко І. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Єгорової С. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області (далі - УВД ФССУ у Кіровоградській області) про стягнення інфляційних збитків та моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року (у складі судді Шевченко І. М.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року (у складі колегії суддів: Черненка В. В., Авраменко Т. М., Суровицької Л. В.) рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з УВД ФССУ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за період з червня 2015 року по липень 2019 в розмірі 25 761 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року (у складі колегії суддів: Висоцької В. С., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.) касаційні скарги ОСОБА_1 та УВД ФССУ у Кіровоградській області задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків, моральної шкоди закрито.

Роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови він може звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу № 405/3877/19 за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків, моральної шкоди, передано для розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

У травні 2021 року УВД ФССУ у Кіровоградській області звернулося до суду із заявою про поворот виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у вказаній справі.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19 листопада 2021 року у задоволенні заяви УВД ФССУ у Кіровоградській області про поворот виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у даній справі відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява УВД ФССУ у Кіровоградській області про поворот виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у цій справі є передчасною, оскільки справа за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків та моральної шкоди не розглянута по суті, ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу № 405/3837/19 за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків та моральної шкоди передано для розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19 листопада 2021 року скасовано.

Провадження у справі за заявою УВД ФССУ у Кіровоградській області про поворот виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків та моральної шкоди закрито.

Роз`яснено УВД ФССУ у Кіровоградській області право на звернення із заявою про поворот виконання рішення до суду, у провадженні якого розглядається справа.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції в перевищення своїх повноважень розглянув заяву про поворот виконання рішення у справі, яка розглядається в суді іншої юрисдикції. Закриваючи провадження у справі за заявою, апеляційний суд зауважив, що суд першої інстанції не мав процесуальної можливості витребувати справу для розгляду заяви УВД ФССУ у Кіровоградській області про поворот виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, а мав би направити заяву для розгляду до належного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі УВД ФССУ у Кіровоградській області просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про поворот виконання рішення, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на пункт 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, зокрема, порушення судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник, посилається на те, що судами про розгляді цієї справи не врахований висновок Великої Палати Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: постанови від 04 вересня 2019 року № 569/15646/16-ц (провадження № 14-375цс19).

Інші учасники справи не скористались своїм правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

У лютому 2022 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2022 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Установлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з УВД ФССУ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за період з червня 2015 року по липень 2019 в розмірі 25 761 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 та УВД ФССУ у Кіровоградській області задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків, моральної шкоди закрито.

Роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови він може звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

В постанові суду не було вирішено питання про поворот виконання рішення.

11 травня 2021 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла заява УВД ФССУ у Кіровоградській області про поворот виконання рішення суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу № 405/3877/19 за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків, моральної шкоди, передано для розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

18 червня 2021 року справу отримано Кіровоградським окружним адміністративним судом.

15 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда витребував справу з Кіровоградського окружного адміністративного суду.

23 жовтня 2021 року справу направлено на адресу Ленінського районного суду м. Кіровограда для вирішення заяви про поворот виконання рішення суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постанова суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

З огляду на те, що ухвала суду першої інстанції скасована апеляційним судом, тому ця ухвала судом касаційної інстанції не переглядається.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Відповідно до статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з УВД ФССУ у Кіровоградській області на свою користь інфляційні збитки, завдані невиконанням рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011, за період з червня 2015 року по квітень 2019 року в сумі 64 203,98 грн та моральну шкоду в розмірі 1 500 000 грн.

Звертаючись до суду з заявою про поворот виконання рішення на підставі статей 444, 445 ЦПК України, УВД ФССУ у Кіровоградській області посилалось на те, що постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року скасовані, провадження у цій справі закрито, на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Справу передано для розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною дев`ятою статті 444 ЦПК України передбачено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 445 ЦПК України передбачені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ, зокрема, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша статті 446 ЦПК України).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

У справі, що переглядається, відповідач отримав грошові кошти за рішенням суду.

Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Судами встановлено, що постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, закрито провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України й роз`яснено позивачеві його право на звернення до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу № 405/3877/19 за позовом ОСОБА_1 до УВД ФССУ у Кіровоградській області про стягнення інфляційних збитків, моральної шкоди, передано для розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мета повороту виконання рішення спрямована на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» внесено зміни до частини четвертої статті 414 ЦПК України й встановлено, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд касаційної інстанції наділений повноваженнями постановити ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Статтею 444 ЦПК України чітко визначено, що заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналогічні норми передбачені частиною сьомою статті 380 КАС України, зокрема, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що оскільки розгляд цієї справи не закінчений, справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, судове рішення по суті не ухвалено, а отже підстава для здійснення повороту виконання рішення не відпала.

УВД ФССУ у Кіровоградській області, звертаючись з касаційною скаргою та обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень у справі, посилалося на те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року № 569/15646/16-ц (провадження № 14-375цс19).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 904/1145/19, від 04 червня 2020 року у справі № 904/1923/19.

Посилаючись на неврахування судами правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року № 569/15646/16-ц (провадження № 14-375цс19), заявник вказував на те, що у цій справі та у справі, яка переглядається, вбачається подібність правовідносин, зокрема, допущено поворот виконання судового рішення на підставі якого здійснено сплату грошових коштів позивачеві. Вказане рішення було скасоване, а провадження у справі - закрито.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що справа, судове рішення у якій було скасовано, розглядалась за правилами адміністративного судочинства. Провадження у цій справі закрито у зв`язку з тим, що справа підлягала розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки пов`язана з трудовими правовідносинами. До того ж, у цій справі були застосовані норми процесуального права у редакції Кодексу адміністративного судочинства України станом на час подання позову, де передбачалось, що заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа (частина третя статті 265 КАС України 2005 року). Ця постанова прийнята у справі з іншим предметом позову та при розгляді справи були враховані інші обстави ніж у цій справі, а тому не може вважатись, що ця постанова прийнята у подібних правовідносинах.

Ураховуючи висновки апеляційного суду про те, що суд першої інстанції не мав процесуального права на розгляд заяви про поворот виконання судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість відповідних доводів касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому це судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області,залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук