Справа № 456/6040/21
Провадження № 2/456/319/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 просить зобов`язати Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 40639808 від 08.11.2013 та стягнути на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 07.03.2001 власником квартири АДРЕСА_1 була його мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Маючи намір отримати спадщину, яка залишилася після смерті матері, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, йому стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 40639808; особа, майно якої обтяжується, ОСОБА_3 . Стягувачем зазначено ОСОБА_2 , яка за рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 25.04.2012 № 96 була його опікуном, оскільки він мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з позбавленням батьківських прав матері ОСОБА_3 та смертю батька ОСОБА_4 12.08.2021 він звернувся до Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівскьої області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю боржника, але отримав відмову, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідач Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не скористався правом на подання відзиву.

Третя особа ОСОБА_2 правом подачі пояснень щодо позову не скористалася.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 01 грудня 2021 року головуючим суддею у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 14/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.12.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву, пояснень та доказів у справі /а.с. 15/.

Розгляд справи по суті відбувся 11.01.2022 без участі сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Начальник Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іванів А.О. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу ДВС.

Третя особа ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 26.04.2012, що батьками позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с. 19/.

Також судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що 06 листопада 2020 року зроблено актовий запис № 663 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 /а.с. 11/.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2013 накладено заборону на відчуження належної ОСОБА_3 на праві власності квартири АДРЕСА_1 з метою захисту інтересів неповнолітнього ОСОБА_1 , відносно якого вона позбавлена батьківських прав рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2012 /а.с. 9/.

На підставі вищевказаного рішення постановою державного виконавця від 08.11.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 40639808 /а.с. 10/.

Факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищевказаного майна та наявності заборони на відчуження такого додатково підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.03.2001 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна /а.с. 8, 13/.

З відповіді Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14.09.2021, наданої ОСОБА_1 , судом встановлено, що останньому відмовлено в скасуванні заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , оскільки до відділу ДВС не надходило рішення про скасування заборони на відчуження вищезгаданої квартири /а.с. 12/.

Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою органу ДВС у скасуванні заборони на відчуження нерухомого майна, яке позивач має намір успадкувати.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобов`язуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобов`язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Інші майнові права дитини та порядок їх захисту встановлюються законами України.

При цьому, згідно з п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності є достатніми.

Таким чином, враховуючи, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач є сином померлої ОСОБА_3 та досяг повноліття, оформити право власності на нерухоме майно в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою органу ДВС у скасуванні заборони на відчуження нерухомого майна, так як відсутнє відповідне судове рішення, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем на його вимогу.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 142, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , власником якої була ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладену рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2013 у справі № 456/2363/13-ц та зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 3301508.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.01.2022.

Суддя Л.В.Гула