Справа 199/1140/22
Провадження 2/206/655/22
31 серпня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
29 березня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою суду від 07 червня 2022 року відкрито провадженні по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви представником позивача Грідіним В.В. долучено заяву про розгляд справи без участі представника, в якій він також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 23 квітня 2019 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/9884124, яким забезпечено транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 11).
22 листопада 2019 о 17 годині 10 хвилин в місті Дніпрі по вулиці Кадрова, 1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року у справі № 206/6968/19 від 15 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а. с. 64-65).
З постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 22 листопада 2019 року рухаючись по вулиці Кадровій, 1, в місті Дніпрі, керував автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а. с. 24-26).
25 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» Соніної Т.Д. із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого та заявою про страхове відшкодування (а. с. 12-14).
Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/19/6924 сума страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 склала 8461,39 гривень, яку 21 січня 2020 року перераховано на рахунок останнього, що підтверджується платіжним дорученням № 6009 (а. с. 27-29).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України та іншими законодавчими актами.
Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України та п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю: 1) не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки та за умов, визначених цим законом; 2) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Отже, виходячи з того, що страховик здійснив виплату потерпілому шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, а відповідач у порушення вищевказаних норм закону перебував у момент дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, у порядку регресу з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода у розмірі 8461,39 гривень.
Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно з витягу з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року та завдання-доручення № 171 до договору про надання правничої допомоги, укладено між позивачем та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» (а. с. 31-34).
Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3 000,00 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук