КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/8743/2021 Головуючий у І інстанції - Шестопалова Я.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/3497/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Органу самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2021 року

у справі за позовом Органу самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дію, -

встановив:

В листопаді 2021 року Орган самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дію.

Разом із позовною заявою Орган самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити будь-яким особам здійснювати будівельні (ремонтні роботи) щодо предмета спору понад два поверхи на земельних ділянках з кадастровими №:01:089:3001 площею 0,0527 га та №:089:3002 площею 0,0173га.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує, що відповідач активно та протиправно будує будинок садибного типу, який не відповідає встановленим законодавством нормам та який фактично є житловим будинком багатоквартирного типу.

Відсутність забезпечення позову призведе до того, що відповідач незаконно збудує житловий будинок, продасть квартири в цьому житловому будинку третім особам, а саме рішення буде неможливо виконати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2021 року, у задоволенні заяви Органу самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Орган самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що будівництво та продаж приміщень проводиться понад встановлені містобудівним умовам, а тому відсутність забезпечення призведе до неможливості виконання судового рішення через продаж їх третім особам.

Звертає увагу на те, що відповідно до паспорту будівництва об`єкта, підставою для початку будівництва стали видані містобудівні умови, відповідно до яких, гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд - 12 метрів; максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 50 відсотків.

На час подачі апеляційної скарги, відсотковість забудови площі земельної ділянки вже складає більше 80-90 відсотків, що діє в пряме порушення містобудівних вимог.

Просив, скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким заборонити будь-яким особам здійснювати будівельні (ремонтні роботи) щодо предмета спору понад два поверхи на земельних ділянках з кадастровим №:01:089:3001 площею 0,0527 га та №:01:089:3002 площею 0,0173 га.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а також заява не містить належного мотивування необхідності накладення заборони будь-яким особам здійснювати будівельні (ремонтні роботи) щодо предмета спору понад два поверхи на земельних ділянках з кадастровим №:01:089:3001 площею 0,0527 га. та №:089:3002 площею 0,0173 га.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За правилами п.п.3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, по справі встановлено, що між сторонами виник спір про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дію, зокрема, Орган самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» у своєму позові просить визнати незаконними та протиправними дії відповідача в частині будівництва третього поверху та вище на земельних ділянках з кадастровим №:01:089:3001 площею 0,0527 га та №:01:089:3002 площею 0,0173 га.; зобов`язати відповідача за власний рахунок шляхом знесення добудованої частини будинку привести будівлю до двоповерхового стану, площею будинку до 500 кв.м. та відсотком забудови земельних ділянок з кадастровим №:01:089:3001 та №:01:089:3002 до 50 відсотків.

У заяві про забезпечення позову Орган самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» просив заборонити будь-яким особам здійснювати будівельні (ремонтні роботи) щодо предмета спору понад два поверхи на земельних ділянках з кадастровим №:01:089:3001 площею 0,0527 га та №:01:089:3002 площею 0,0173 га.

Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали справи, надані сторонами, пояснення та докази у своїй сукупності, та вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони будь-яким особам здійснювати будівельні (ремонтні роботи) щодо предмета спору тане доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2021 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Органу самоорганізації населення міста Ірпінь «БТР» залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 червня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба