Справа № 535/340/22
Провадження № 2-з/535/3/22
УХВАЛА

15 червня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Шолудько А.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №535/340/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває справа №535/340/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частки вартості спільного сумісного майна подружжя, яке складається з автомобіля марки Volkswagen Bora, 2001 року випуску, тип легковий седан, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 60000,00 грн. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що у зв`язку з тим, що відповідач у травні 2022 року припинив з нею шлюбні відносини й ведення спільного господарства та проживає окремо, зазначений вище автомобіль знаходиться у відповідача і являється спільною сумісною власністю подружжя, просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на вказаний автомобіль, оскільки подальша експлуатація відповідачем автомобіля може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче засідання.

13.06.2022 року до Котелевського районного суду Полтавської області надійшло письмове клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Volkswagen Bora, 2001 року випуску, тип легковий седан, об`єм двигуна 1390, паливо бензин, колір чорний, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , дата державної реєстрації транспортного засобу 03.10.2019 року, який знаходиться у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до позовної заяви між сторонами існує спір щодо автомобіля Volkswagen Bora, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як убачається з матеріалів справи позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення 1/2 частки вартості спільного сумісного майна подружжя, яке складається з автомобіля марки Volkswagen Bora, у розмірі 60000,00 грн.

Тобто, предметом спору у цій справі є придбане сторонами у шлюбі рухоме майно, проте позивач не порушує питання про визнання за нею права власності, а просить стягнути з відповідача на її користь компенсаційну виплату вартості автомобіля, тому суд вважає, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту, з урахуванням підстав та змісту позову не є доцільним.

При вирішення даного питання суд враховує правову позицією Верховного Суду у постанові від 12.04.2022 року у справі №391/7/21.

З урахуванням викладеного вище у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №535/340/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя