Справа № 301/3186/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" січня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Гичка О.Б.,
секретаря судового засідання - Мелай В.Ю.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Дінеро», треті особи без самостійних вимог: приватний виконавець Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області, приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Вважає, що виконавчий напис є незаконним, вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Вказує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам за якими боржниками допущено прострочення платежів вже не чинні. Зазначає, що у нього відсутній електронний цифровий підпис, тому кредитний договір в даному випадку не був підписаний, заперечує проти нарахованих процентів та неустойки, які не були погоджені у письмовій формі, власного екземпляру договору у момент його укладення він не отримував. Надана відповідачем нотаріусу паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін на дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору та не є належним, допустимим та достатнім доказом безспірності заборгованості. Враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме без нотаріально посвідченого кредитного договору та встановлення безспірності боргу, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 для участі в розгляді справи не з`явився, подав до суду заяву, просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 908 гривень сплаченого судового збору та 2000 гривень витрат з надання професійної правничої допомоги.
Представник відповідача ТОВ «ФК Дінеро» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву, в порядку ст.178 ЦПК України відповідачем подано не було.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, суд визнає його неявку в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства України.
Третя особа без самостійних вимог - приватний виконавець Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, письмових пояснень на позов не надавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані по справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Під час розгляду справи встановлено, що 30 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія Дінеро» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № AG2525365, згідно якого позивачу надано кредит у розмірі 9000 гривень, реальна річна процентна ставка 550,11 %, дата повного погашення - 13.01.2020 року.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
З огляду на наведене захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує, що виконавчий напис є незаконним та вчиненим з численними порушеннями, а саме кредитна заборгованість на підставі якої вчинено виконавчий напис не є безспірною, стягувачем не долучено нотаріально посвідчену копію кредитного договору для вчинення нотаріальних дій.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.
Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Вимога, яка міститься в матеріалах справи від 06.08.2021 року Вих № 6944 для добровільної сплати боржником заборгованості в строк до 13.08.2021 року, направлена ОСОБА_1 13.08.2021 року за адресою АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що дану вимогу не отримував і така направлена за невірною адресою, він проживає в АДРЕСА_1 .
При цьому, серед документів наданих приватним нотаріусом Бригідою В.О. для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, що є недотриманням встановленого порядку нотаріальної дії по вчиненню виконавчого напису, що в свою чергу є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було надано доказів на обгрунтування заперечень проти позову, та не підтверджено, що під час вчинення нотаріального напису нотаріусом було дотримано процедуру вчинення нотаріального напису.
Таким чином, враховуючи, що заявлені вимоги обґрунтовані належними та допустимими доказами, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем таким, що не підлягає виконанню.
На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 908,00 грн.
Стосовно витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень суд приходить до наступних висновків.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.
Позивачем не надано до суду доказів в обгрунтування витрат на правничу допомогу, зокрема відсутній договір про надання професійної правової допомоги, акт приймання-передачі послуг професійної правової допомоги. Позивачем додано квитанцію від 30.10.21 р. про перерахування коштів на номер картки № НОМЕР_2 в розмірі 2000 гривень, що не є належним доказом витрат з надання професійної правничої допомоги, тому дана вимога задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Дінеро», треті особи без самостійних вимог: приватний виконавець Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області, приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.
В стягненні з ТОВ «ФК Дінеро» на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Найменування сторін:
- позивач : ОСОБА_1 (місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 );
- третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович (місце знаходження за адресою : м. Київ, пр-т Петра Григоренка, 15, Дарницький район)
Повний текст заочного рішення виготовлено 02 лютого 2022 року.
Суддя Іршавського
районного суду : О. Б. Гичка