Провадження № 2/756/2278/22
УХВАЛА

02 серпня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Кутова Тетяна Антонівна, про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом, у якому просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Кутовою Тетяною Антонівною, за реєстровим номером 458.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19.05.2022 у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлаки Олега Вікторовича витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №27/2021 (номер у спадковому реєстрі - 68119987), відкритої щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.07.2022 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №27/2021, заведеної щодо майна ОСОБА_3 .

Позивач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідач та його представник подали до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі, просили передати справу для розгляду до Броварського міськрайонного суду Київської області за місцем знаходження спадкового майна за правилами виключної підсудності.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду письмові пояснення по справі.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву з додатками, а також матеріали, наявні у спадковій справі №27/2021, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються спадкового майна, яке належало померлій ОСОБА_3 та яке остання заповіла відповідачу ОСОБА_3 .

Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Отже, заповіт - це розпорядження особи (заповідача) щодо належного їй майна, майнових прав і обов`язків на випадок своєї смерті, складене у встановленому законом порядку.

За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до цивільного законодавства. Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу усього майна, майнових прав і обов`язків до певних осіб, якого будуть дотримуватися після смерті заповідача.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна (заповіту) та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, відповідно до ст.ст. 181, 190 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 " Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ " перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ ", виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, з урахуванням наведеного, для даного позову визначено виключну підсудність.

Частина 1 ст.30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

З тексту оскаржуваного заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповідала відповідачу ОСОБА_3 все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, без конкретизації вказаного майна.

Разом з тим, відповідно до матеріалів спадкової справи №27/2021 (номер у спадковому реєстрі - 68119987), відкритої приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 0,0600 гектарів, яка розташована на території с/т «Райдуга» Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області; садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартира АДРЕСА_2 .

Отже, все майно, яке належало ОСОБА_3 , знаходиться у м. Бровари та Броварському районі Київської області, таким чином, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Броварський міськрайонний суд Київської області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно положення п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності ) іншого суду.

Враховуючи, що оскаржуваний позивачем заповіт фактично стосується нерухомого майна, розташованого на території м. Бровари та Броварського району Київської області, беручи до уваги недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 378 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Кутова Тетяна Антонівна, про визнання заповіту недійсним - передати на розгляд за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області (07400, м. Бровари, Грушевського, 2).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха