КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Суханової Є.М., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказним позовом, який обґрунтовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

25 травня 2017 року належна їй квартира була залита каналізаційними стоками, що підтверджується Актом про залиття від 31 травня 2017 року.

З листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 21 липня 2017 року вбачається, що працівниками аварійної служби проведено обстеження та встановлено,що причиною залиття квартири НОМЕР_1 стало засмічення трубопроводу дворової каналізації між двома колодязами, які розташовані у дворі будинку, що перебуває у володінні та користування РКМ-3 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 03 липня 2017 року розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири становить 102 983 гривні.

Позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 102 983 грн. на відшкодування майнової шкоди, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 4 819 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнено з відповідача 102 983 грн. майнової шкоди, моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 4 819 грн. та судові витрати у справі.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішенням ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що місцевий суд не врахував того, що вина підприємства в залитті квартири позивача не підтверджена належними доказами, а тому відповідальність, щодо відшкодування завданої шкоди позивачу покладена на відповідача необґрунтовано.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується із її доводами та вказує, що докази наявні в матеріалах справи в своїй сукупності дають можливість встановити наявність вини відповідача у завданні їй матеріальної шкоди, розмір якої встановлено експертом.

Посилання апелянта спрямовані на те, що засмічення каналізації відбулось в межах квартири відхиляє, оскільки зазначене спростовують наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Задовольняючи частково позовні суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири позивача відбулось з причини забитого каналізаційного колодязю в дворі будинку, що є сферою обслуговування ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», а тому шкода завдана позивачу внаслідок вказаного має бути відшкодована відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 січня 2015 року (а.с. 6-9, 10-12).

25 травня 2017 року відбулось залиття квартири позивача, що підтверджується Актом про залиття від 31 травня 2017 року, складеним комісією ЖЕД № 904 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (а.с. 13).

З акту вбачається, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є забита дворова каналізація. О 20 годині 25 хвилин заявку було передано на РКМ-3 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке о 21 годині 50 хвилин усунуло аварійну ситуацію.

Внаслідок залиття в квартирі НОМЕР_1 пошкоджено:

- у великій кімнаті мокрий паркет, місцями почав деформуватися, проступили темні плями - 19,1 кв.м.;

- у малій кімнаті сліди залиття, мокро - 12,1 кв.м.;

- у двох коридорах на паркеті сліди залиття, паркет піднявся - 8,4 кв.м.;

- на стіні до туалету виникло відшарування шпалер від стіни - 0,3 кв.м.

З листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 21 липня 2017 року вбачається, що працівниками аварійної служби Відокремленого структурного підрозділу «Виробничник» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» проведено обстеження та встановлено,що причиною залиття квартири НОМЕР_1 стало засмічення трубопроводу дворової каналізації між двома колодязами, які розташовані у дворі будинку, що перебуває у володінні та користування РКМ-3 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» (а.с. 14-15).

Згідно висновоку № ЕД-1704-1-637.17 експертного будівельно-технічного дослідження від 03 липня 2017 року розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 становить 102 983 гривні (а.с. 16-30).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтування її розміру. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14.

Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Місцевий суд вірно зауважив, що з висновку експертного будівельно-технічного дослідження вбачається, що найбільш імовірною причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є засмічення мережі каналізації на ділянці після трійника включення на відгалуженні від стояка, що розташований у квартирі.

Згідно з актом про залиття від 31 травня 2017 року, складеним комісією ЖЕД № 904 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» залиття квартири сталося внаслідок засмічення дворової каналізації.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено показами свідків, допитаних в суді першої інстанції, що засмічення каналізації 25 травня 2017 року в будинку АДРЕСА_3 було усунуто РКМ-3 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», шляхом прочищення зовнішньої каналізаційної мережі та колодязів, технічне обслуговування яких покладено на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

З огляду на вищезазначене, саме ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» являється винуватцем залиття квартири позивача, яке сталось в результаті засмічення каналізації на ділянці, яка підлягає обслуговуванню відповідачем.

Доводи апеляційної скарги, щодо можливої вини позивача або ж КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в залитті квартири ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача та не підтверджені належними доказами, в той час як докази надані позивачем спростовують наявність його вини та вини підприємства, яке займається обслуговуванням внутрішньо-будинкових мереж в залитті квартири.

Розмір завданої майнової шкоди встановлений відповідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 03 липня 2017 року в сумі 102 983 грн., що не спростовується відповідачем.

З приводу позовних вимог в частині стягнення із відповідача моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у пошкодженні його майна, створення для позивача дискомфорту, оскільки після залиття квартира потребує ремонту, а внаслідок бездіяльності відповідача позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості його зробити. Позивач має проблеми зі здоров`ям (а.с. 53), залиття призвело до хвилювання за стан квартири, у зв`язку з необхідністю її відновити.

Наведені обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин суд обґрунтовано стягнув із відповідача як винної особи, завдану моральну шкоду, врахувавши при її стягненні вимоги розумності і справедливості, встановлені ст.23 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою відсутність у справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу моральної шкоди, безпідставні.

Судом встановлено, що з вини відповідачки майно позивача було пошкоджено. При цьому пошкоджено не дріб`язкове майно, наприклад одяг, предмети домашнього вжитку чи побуту, а житлове приміщення, де мешкає позивач, що є суттєвим, а відтак факт пошкодження майна очевидно та поза всяким розумним сумнівом свідчить про душевні страждання позивача, в тому числі пов`язані із поноволенням своїх прав та відмовою відповідача добровільно відшкодувати збитки. Доказів зворотного відповідачем не надано.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалені судові рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «09» червня 2022 року.

О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова

Л.П. Сушко