Дата документу 10.06.2022 Справа № 337/4537/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/4537/21 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І.Г.
провадження № 22-ц/807/1091/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що за період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2021 року загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надані Концерном «Міські теплові мережі» на адресу приміщення: АДРЕСА_1 , складає 21 858,97 грн. За вказаний період заперечень з боку відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та сплачені судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2017 року по 30.06.2021 року в сумі 5 246,15 грн. та

судовий збір в сумі 544,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Концерн «Міські теплові мережі» подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в тій частині, у якій відмовлено в задоволенні, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Концерну «МТМ» задовольнити повністю.

Доводами апеляційної скарги є те, що відповідач є однією із трьох співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якій належить 6/25 часток зазначеної квартири (39/100 квартири належить ОСОБА_2 , 37/100 - ОСОБА_3 ). У відповідності із частками співвласникам розділені й особові рахунки на квартиру та нарахування кожному із них відбувається лише у відповідності до зайнятої опалювальної площі споживачів. Нарахування за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснюється окремо за кожним особовим рахунком. З урахуванням зазначеного, вважає хибним висновок суду про необхідність ділення заборгованості відповідача, нарахованої за її особовим рахунком, на її частку у житлі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст.369 цього Кодексу.

Згідно із п.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належить 6/25 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

За період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2021 року позивач надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, на адресу квартири АДРЕСА_1 , з яких не сплаченими залишилась сума в 21 858,97 грн., що підтверджується відповідним розрахунком наданим суду (а.с. 4-6).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що квартира відповідачки підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталася. Зазначивши, що ОСОБА_1 є власником 6/25 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов до висновку про необхідність стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 5 246,15 грн., яку визначив шляхом поділу розміру боргу на належну їй частку в майні (21858,97 /25*6=5246,15 грн.).

Між тим, суд не врахував, що особовий рахунок відповідача відкрито на ім`я ОСОБА_1 відповідно до її 6/25 часток у праві власності на квартиру, та оплата за послуги позивачу була нарахована тільки в межах її частки та опалювальної площі, про припадає на неї у квартирі, а також розділено на трьох співвласників й заборгованість по гарячій воді.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг закріплений також у статті 162 Житлового кодексу України.

У відповідності до статті 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), належному громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому законом порядку тарифами.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Законами України «Про житлово-комунальні послуги» (у обох редакція, які були чинні у певному періоді утворення заборгованості) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не зверталася.

Утім, правильно визначившись із наявністю факту заборгованості, суд невірно визначив її розмір.

Колегією суддів встановлено, що на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності трьом особам: 39/100 - ОСОБА_2 , 6/25 - ОСОБА_1 , 37/100 - ОСОБА_3 , загальна площа квартири 59,27 кв. м, житлова площа 39,7 кв. м (а.с.7-8).

Апелянтом у апеляційній скарзі зазначено, що у відповідності із частками також розділені і особові рахунки на квартиру та опалювальна площа споживачів, а саме:

1)по особовому рахунку № НОМЕР_1 основний квартиронаймач - ОСОБА_3 , опалювальна площа 21,07 кв. м, зареєстровано 4 особи;

2)по особовому рахунку № НОМЕР_2 основний квартиронаймач - ОСОБА_1 , опалювальна площа 14,10 кв. м, зареєстрована 1 особа;

3)по особовому рахунку № НОМЕР_3 основний квартиронаймач - ОСОБА_2 , опалювальна площа 23,33 кв. м, зареєстрована 1 особа.

Зазначене підтверджується наданими Концерном копіями рахунків на оплату послуг по вищезазначеним особовим рахункам (а.с. 34-36), а також довідкою від 20.01.2022 № 05/06-08 щодо власників - споживачів за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).

Із наведеного слідує, що нарахування за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється за кожним особовим рахунком окремо: щодо централізованого опалення - відповідно до опалювальної площі; щодо централізованого гарячого водопостачання - згідно із нормами споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб, оскільки прилад обліку гарячого водопостачання, із тверджень апелянта, не встановлено.

Враховуючи, що позивач, звертаючись із позовом до ОСОБА_1 , просив стягнути заборгованість, яка утворилася саме за її особовим рахунком № НОМЕР_2 за період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2021 року у розмірі 21 858,97 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає уся зазначена сума боргу, без поділу її на частки співвласників у квартирі.

При перевірці доводів апеляційної скарги судовою колегією встановлено, що вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження у наявних у справі доказах. З урахуванням зазначеного, рішення в частині розміру заборгованості підлягає зміні шляхом повного задоволення позовних вимог, оскільки вся сума заборгованості у розмірі 21 858,97 грн. утворилась внаслідок постачання комунальних послуг у відповідності до особового рахунку відповідача та опалювальної площі належного ОСОБА_1 на праві власності приміщення.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної

інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд

відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом визнано обґрунтованою апеляційну скаргу, Концерн «МТМ» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн.

Керуючись ст.ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року змінити в частині розміру стягнутої заборгованості та судових витрат, виклавши його резолютивну частини в редакції цієї постанови.

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2017р. по 30.06.2021р. у розмірі 21 858,97 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім гривень 97 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у цій справі у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі у розмірі 3 405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 10 червня 2022 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова