Справа № 136/536/22
провадження № 2/136/145/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогою:

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на весь житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , а після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняла позивач у вигляді житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами розміщеного по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіла позивачу все своє майно, а інші спадкоємці, які б прийняли таку спадщину за законом чи за заповітом відсутні. Однак, при бажанні оформити спадщину на зазначений будинок позивачу було відмовлено нотаріусом з підстав належності будинку колгоспному двору, а тому оскільки він належить його членам на праві спільної сумісної власності, встановити яка частка належала саме ОСОБА_2 не представляється можливим. Позивач стверджує, що станом на 15.04.1991 ОСОБА_2 була одноосібним власником будинку по АДРЕСА_1 та головою колгоспного двору.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 29.04.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано матеріали спадкової справи ОСОБА_2 .

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своєму листі до суду від 16.05.2022 не заперечував проти задоволення позову та просив про розгляд справи без його участі в засіданні.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві від 10.06.2022 просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 5). Як зазначено в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_2 від 28.01.1989 ціле домоволодіння, що складається з одного будинку по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору і головою якого є ОСОБА_2 на праві особистої власності (а.с. 6). Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Турбівської селищної ради від 17.03.2022 вбачається інформація про те, що ОСОБА_2 не мала дітей, станом на 15.04.1991 була головою колгоспного двору, інших членів якого не було, а на день смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 7-8). У матеріалах справи також наявні документи від КП "Вінницьке ОБТІ", що видані позивачу, у яких підтверджується інформація про власника будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та характеристики такого будинку (а.с. 9-15). У матеріалах спадкової справи ОСОБА_2 наявний її заповіт від 20.12.2001, за яким вона заповіла позивачу все своє майно. Позивач після смерті ОСОБА_2 у визначений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка, в тому числі, складається із вищезгаданого житлового будинку. Однак, при оформлені спадщини на згаданий будинок позивачу було відмовлено нотаріусом з підстав належності будинку колгоспному двору, а тому оскільки він належить його членам на праві спільної сумісної власності, встановити яка частка належала саме ОСОБА_2 неможливо (а.с. 16).

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Судом було встановлено, що позивач у справі є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 від 20.12.2001 (ст. 1235 ЦК України).

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця. В даному випадку позивач прийняла спадщину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з прибудовою та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 шляхом звернення до нотаріуса із заявою від 15.07.2020.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак оформити її не може з підстав належності будинку колгоспному двору, а встановити яка частка у спільній сумісній власності належала саме ОСОБА_2 не представляється можливим.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не мала дітей, станом на 15.04.1991 була головою колгоспного двору інших членів якого не було, а на день смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Таким чином, житловий будинок з прибудовою та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належав одній особі ОСОБА_2 , яка була його єдиним власником.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22513, ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО