Справа № 132/3223/21
Провадження № 2/132/146/22
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2022р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання - ГОРДІЄНКО А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області у порядку загального позовного провадження цивільну справу №132/3223/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на її користь страхове відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 180000грн.00коп. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що 13.09.2020р. близько 00год.28хв. на автомобільній дорозі М-21 в межах міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній загинув від отриманих травм. За даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 13.09.2020р., яке на підставі постанови слідчого СВ Калинівського ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Сарата А.О. від 29.09.2020р. було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку із чим, остання як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдача шкоди. Особою, яка має право на отримання страхового відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , є мати загиблої ОСОБА_3 , яка вважає, що має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. Таким чином, позивач просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 180000грн.00коп.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021р., вказаний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 08.10.2021р. відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження.

У відзиві за позов, що надійшов до суду за реєстрований у канцелярії 15.11.2021р. за вх.№ 11415/21, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, оскільки остання будучи пенсіонером, тобто непрацездатною особою, має дохід (пенсію), що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум на місяць, а отже, в розумінні положень чинного законодавства, не вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, а отже не набула права на утримання від ОСОБА_3 . Крім того, дохід загиблого був значно нижчий, ніж дохід позивача, а тому загиблий, із матеріально-фінансової точки зору, не міг систематично, постійно та повністю утримувати свою матір, а тому, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На даний відзив, представник позивача ОСОБА_3 -адвокат Ієговська А.О. подала відповідь, яка надійшла до суду та зареєстрована у канцелярії 01.12.2021р. за вх.№ 3079/21, згідно якої, позивач вважає відзив необґрунтованим, оскільки на підставі ст.1200 ЦК України, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання. При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019р. у справі № 212/1055/18-ц, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчать, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 08.12.2021р., закрите підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, у поданих заявах (клопотання) просили розглянути справу у їх відсутності.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останніми не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.09.2020р. близько 00год.28хв. на автомобільній дорозі М-21 в межах міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній загинув від отриманих травм. За даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 13.09.2020р., яке на підставі постанови слідчого СВ Калинівського ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Сарата А.О. від 29.09.2020р. було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Факт смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Калинівському районі Вінницької області, поза населеним пунктом, на автодорозі Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський, підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.09.2020р. виконкомом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.09.1970р. бюро ЗАГС при Глинській сільраді Калинівського району Вінницької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області, матір`ю якого є: ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером, знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області, де отримує пенсію за віком, про що свідчить пенсійне посвідчення та довідка відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян (м.Калинівка) Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 1280 від 02.06.2021р.

Згідно довідки Глинського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області № 254 від 21.05.2021р., ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3 на час смерті був працевлаштований у ТОВ «Еко-Сфера», де отримував доходи у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до полісу № 200045820 (діючого станом на 13.09.2020р.), відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на момент настання дорожньо-транспортної пригоду була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було повідомлене про дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з настанням якої, подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Листом від 05.07.2021р. № 6674, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило ОСОБА_3 , що для відшкодування витрат по утриманню, потрібно надати документи, передбачені ст.ст. 24-25, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Відповідно до статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначена стаття СК України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, (провадження № 61-2386сво19), під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Доводи відповідача про те, що позивач отримує дохід у вигляді пенсії, яка перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, а отже, в розумінні положень чинного законодавства, вона не вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, є безпідставними, оскільки саме по собі отримання пенсії, яка перевищує прожитковий мінімум, не свідчить про відсутність потреби у матеріальній допомозі.

При цьому відповідно до статті 1200 ЦК України право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 643/207/16-ц (провадження № 61-33638св18); від 06 травня 2020 року у справі № 742/554/19-ц (провадження № 61-20355св19); від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19-ц (провадження № 61-320св20).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 перебувала на утримані померлого сина ОСОБА_3 , що зокрема підтверджується довідкою Глинського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області № 254 від 21.05.2021р., а тому відповідно до статей 1187, 1200 ЦК України та статей 6, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на її користь підлягає стягненню страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника.

За таких обставин, суд находить, що позивач має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю її сина за правилами пункту 27.2 статті 27 Закону №1961-IV, у розмірі 180000грн.00коп.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно частин першої, шостої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь держави повинні підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1800грн.00коп.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст.133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 180000 (сто вісімдесят тисяч)грн.00коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот)грн.00коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя