Справа № 744/225/22
Провадження по справі № 2-н/744/5/2022
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09 червня 2022 року суддя Семенівського районного суду Чернігівської області Смага С. В. розглянувши в місті Семенівка Чернігівської області матеріали заяви представника заявника адвоката Куролеса Миколи Григоровича в інтересах заявника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Представником заявника адвокатом Куролесом Миколою Григоровичем в інтересах заявника ОСОБА_1 , подана до Семенівського районного суду Чернігівської області заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у якій представник заявника просить: «Присудити і стягнути з боржника ОСОБА_3 аліменти на користь, заявника ОСОБА_1 на утримання онуків ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, грошових доходів, або інших видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття онуки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 і онука ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до закінчення навчання на денної форми навчання Національного університету "Чернігівський колегіум" імені Т. Г. Шевченка, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину певного віку».

На підставі вказаної заяви судовий наказ не може бути виданий судом з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу (далі СК) України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Наведене свідчить про те, що право на звернення до суду у порядку наказного провадження мають особи, якщо вони заявляють вимоги про стягнення аліментів у визначених ст. 161 ЦПК України розмірах саме на утримання дітей, тобто осіб, які не досягли 18-ти річного віку.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, згідно абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що представником заявника адвокатом Куролесом М. Г., зокрема, заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітнього онука ОСОБА_4 , який продовжує навчання, що не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, при цьому заявником визначено єдину частку від заробітку (доходу) батька на утримання обох дітей, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

У видачі судового наказу за заявою представника заявника адвоката Куролеса Миколи Григоровича в інтересах заявника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відмовити повністю.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 та її представнику адвокату Куролесу Миколі Григоровичу, що згідно із ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копії ухвали надіслати заявнику та її представнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Смага