Справа № 209/813/22
Провадження № 2/209/631/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Погрібної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітей повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільні діти сторін по справі проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, всі встановлені в законодавстві обов`язки по вихованню дітей ОСОБА_1 на даний час виконує самостійно. Батько дітей відповідач ОСОБА_2 є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює у регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді старшого електромеханіка дільниці бригади 36 виробничої дільниці сигналізації, централізації, блокування 2 та має постійний дохід. Крім того, відповідач є засновником зі 100 % часткою володіння та керівником ТОВ «Стройформ» та співзасновником зі 50 % часткою володіння у статутному капіталі підприємства за кордоном, а саме у країні Польща. На даний час сторони не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дітьми та відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на їх утримання, тому позивач бажає, щоб з нього стягувались аліменти у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим звертається до суду.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

16 червня 2022 року на офіційну електронну пошту суду від представника відповідача адвоката Жук Віктора Вікторовича надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник позивача просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає повністю. Зазначив, що до середини квітня 2022 року відповідач постійно проживав разом із позивачкою та дітьми однією сім`єю, вони як батьки спільно виконували обов`язки по вихованню та утриманню дітей. До цього часу ОСОБА_1 перебувають у шлюбі. В останній час, а саме з 22 лютого 2022 року до квітня 2022 сім`я тимчасово мешкала у Польщі. 16 квітня 2022 року позивачка із дітьми поїхала в Україну, відповідач у зв`язку із особистими обставинами мав намір повернутися в Україну трохи пізніше, але на даний час мешкає за межами України, а саме в Польщі. Вважає, що твердження позивачки про те, що вона самостійно виконує обов`язки по вихованню дітей не відповідає дійсності, так як обов`язки по вихованню дітей, та обов`язки по утриманню дітей це різні обов`язки, і навіть, якщо би відповідач не виконував обов`язки по вихованню дітей, тільки ці обставини не є підставою для стягнення аліментів. Відповідач усвідомлює свій особистий обов`язок по утриманню дітей, та систематично виконує свій обов`язок щодо утримання дітей і не зважаючи на будь-які обставини буде виконувати його надалі добровільно, про що свідчить той факт, що 23 травня 2022 року ним на картковий рахунок позивачки була перерахована сума 24024,02 гривні на утримання дітей. Будь-яких розмов щодо стягнення аліментів між відповідачем і позивачкою не було. Виходячи із чого вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів є надуманою, та передчасною, оскільки це рідні син та донька відповідача, яких він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду чи ні.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти відзиву на позовну заяву заперечувала та просила суд не брати його до уваги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Жук В.В. в судове засідання не з`явились, представник відповідача направив на офіційну електронну пошту суду заяву про розгляд справи без їх участі, з урахуванням пояснень які надані у відзиві на позовну заяву.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться в шлюбі зареєстрованому 15 грудня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Від цього шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дитини (а.с. 10, 11).

На теперішній час сторони мешкають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, діти сторін по справі проживають з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 642 від 09 травня 2022 року наданої головою правління ЖБК-51 ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідач працездатний, працює у регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді старшого електромеханіка дільниці бригади 36 виробничої дільниці сигналізації, централізації, блокування 2 та має постійний дохід, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Крім того, відповідач є засновником зі 100 % часткою володіння та керівником ТОВ «Стройформ», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13) та співзасновником зі 50 % часткою володіння у статутному капіталі підприємства за кордоном, а саме у країні Польща.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності з ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, має постійний та регулярний заробіток у вигляді заробітної плати, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців за виконавчими листами не має, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх сина та доньки.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в повному обсязі в зв`язку з тим, що діти сторін потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати неповнолітніх дітей і має можливість це робити. Розмір аліментів який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення старшою дитиною віку повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 09.05.2022 року і до досягнення старшою дитиною віку повноліття.

За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09 травня 2022 року і до досягнення старшою дитиною віку повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 16 червня 2022 року.

Суддя Я.В. Замкова