Справа № 948/917/21
Номер провадження 2-др/948/2/22
08.06.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді Косик С.М.,
за участю: секретаря Ткач Н.М.,
представника позивача Бульбах Н.М.,
представника відповідача -1 Личагіної С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», Полтавської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,
відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України у судовому засіданні 08.06.2022 року суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення, -
у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ директора Полтавської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» Гаврильця П.М. № 256-к від 21.10.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення», оскільки він винесений з порушенням встановленого Законом порядку.
Рішенням від 16.05.2022 суд частково задовольнив позов ОСОБА_1 до АТ «Укртелеком», Полтавської філії АТ «Укртелеком» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення визнав незаконним наказ директора Полтавської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» Гаврильця П.М. № 256-к від 21.10.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення»; в іншій частині позовних вимог відмовив; стягнув з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

20.05.2022 від позивача надійшла заява про надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, про надання яких позивачем подано відповідну заяву 16.05.2022. До даної заяви позивач надав докази щодо витрат понесених ним в ході розгляду справи і просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат (а.с.124-127,176).

31.05.2022 від представника відповідача -1 надійшло заперечення проти стягнення вказаної позивачем суми грошових коштів, а якому також заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що розмір витрат на професійну правничу допомогу визначаються згідно з договором про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, натомість згідно з п.4.2 договору сума гонорару адвоката узгоджена в розмірі 3000,00 грн. детальний опис робіт містить загальний перелік робіт та не конкретизований, сума гонорару за представництво в суді в розмірі 5000,00 грн завищена зважаючи на те, що в справі відбулося лише два засідання, тривалість яких була недовгою (а.с.148-162).

В додаткових запереченнях представник відповідача-1 зазначила, що в ордері на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Бульбах Н.М. вказано, що адвокат надавала допомогу позивачеві на підставі договору №51 від 01.12.2021, а до справи долучена копія договору №51 від 09.11.2021, ордер не містить дати видачі (а.с.177,178).

У судовому засіданні представник позивача підтримала заяву про розподіл судових витрат та пояснила, що до подання позову проведена значна робота по вивченню специфічних нормативних документів, що регламентують робот позивача, це технічні документи, позивач не відразу звернувся до суду, вивчалося питання досудового врегулювання спору, робота проводилася в тому числі і в неробочий час, на стадії підготовки документів договором дійсно була визначена фіксована сума в розмірі 3000,00 грн, але потім розмір гонорару за домовленістю сторін був визначений в розмірі 10 000,00 грн, який і був сплачений позивачем. Матеріали справи свідчать про надання позивачу правничої допомоги, інший договір між позивачем та адвокатом не укладався, була допущена технічна помилка, яка виправлена шляхом укладення додаткової угоди.

Представник відповідача -1 заперечувала проти відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вказувала на неузгодженість в датах договору про надання правничої допомоги та даті видачі ордеру, на відсутність вказівки в позові про орієнтовану суму таких витрат та на фіксований розмір гонорару за умовами договору в розмірі 3000,00 грн, водночас покликалася на завищення витрат адвокатом.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Так, 01.12. 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бульбах Н.М. укладений договір про надання професійної правничої допомоги, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод та інтересів та представництво інтересів позивача по справі в Машівському районному суді за його позовом до АТ «Укртелеком» та Полтавської філії АТ «Укртелеком» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, що стверджується копією договору №51 від 09.11.2021 та додатковою угодою від 07.06.2022 щодо зміни дати укладення договору з 09.11.2021 на 01.12.2022, копією ордера (а.с.41, 128-130, 176).

У позовній заяві зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з якого вбачається, що ним сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн та розмір витрат на професійну правничу допомогу буде заявлено до закінчення судових дебатів (а.с.6).

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги адвокатом виконані такі роботи: пошук та вивчення нормативних документів, судової практики, підготовка та ведення справи , збір доказів, підготовка та складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, представництво інтересів позивача в суді, консультації, роз`яснення. Гонорар адвоката за представництво інтересів відповідача в суді становить 5000,00 грн та за іншу правничу допомогу 5000,00 грн (а.с.131).

Відповідно до рахунку фактури №51 та довідки від 16.05.2022 позивач ОСОБА_1 сплатив адвокату Бульбах Н.М. гонорар по справі № 948/917/21 в розмірі 10 000,00 грн (а.с. 132,133).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним витрат з відповідача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Бульбах Н.М. професійної правничої допомоги позивачу у цій справі, умови договору про надання професійної правничої допомоги, п.4.2 якого визначає розмір гонорару в розмір 3000,00 грн, який може бути подвоєний згідно з п.4.4, участь представника у двох судових засіданнях, а також заяву представника відповідача-1 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених іншою стороною, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково в зв`язку із частковим задоволенням позову відповідачем, суд зважаючи на критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу позивача підлягають відшкодуванню в розмірі 6000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 270, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», Полтавської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укртелеком»на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст Рішення складений 09.06.2022.

Суддя С. М. Косик