Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/101/22
Провадження № 2/542/131/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2022 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,
секретаря судового засідання Коркішко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар,
26 січня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі також відповідач, ФОП ОСОБА_2 ), в якій вона просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 передані як попередня оплата (аванс) грошові кошти в сумі 4500 грн 00 коп.
Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13).
Ухвалою суду від 09 червня 2022 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 07 вересня 2021 року та 13 вересня 2021 року вона уклала договори купівлі-продажу з ФОП ОСОБА_2 . Зокрема, між зазначеними сторонами укладено договір від 07 вересня 2021 року на купівлю-продаж ліжка «Деліція» загальною вартість 3950 грн та договір від 13 вересня 2021 року на купівлю-продаж матрацу «Неофлекс» загальною вартістю 5000 грн.
На виконання умов вказаних договорів позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу ФОП ОСОБА_2 в готівковій формі кошти, відповідно, за договором від 07 вересня 2021 року в сумі 2000 грн, за договором від 13 вересня 2021 року в сумі 2500 грн.
Однак, відповідач своїх зобов`язань не виконав: ані ліжко, ані матрац позивачу в обумовлені договорами строки не поставив, і продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами.
Враховуючи викладене, позивач просила в судовому порядку стягнути з відповідача суму сплачених за договорами купівлі-продажу коштів (авансу) в загальній сумі 4500 грн.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами.
Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі й повістка на судове засідання 02 березня 2022 року, які направлялись на адресу місцезнаходження (місця проживання) відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачем отримані 03 лютого 2022 року (а.с. 15).

Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання, призначене на 09 червня 2022 року позивач не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 37).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення повістки на адресу місцезнаходження (місця проживання) відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36). Повістка є врученою відповідачу. Про причини неявки відповідач не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, відзиву на позов не надавала.

За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2021 року між покупцем ОСОБА_1 та постачальником ФОП ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого постачальник ФОП ОСОБА_2 повинна була поставити протягом 2 днів замовлення покупцю ОСОБА_1 , а саме: ліжко «Деліція» загальною вартістю 3950 грн (а.с. 8).

На виконання умов вказаного договору позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу ФОП ОСОБА_2 в готівковій формі кошти в сумі 2000 грн, що підтверджується розпискою, яка міститься в договорі (а.с. 8 - зі звороту).

Натомість, відповідач свої зобов`язання постачальника на підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2021 року не виконала, на момент звернення позивача до суду ліжко так і не було доставлено позивачу. Відомостей про доставку та отримання товару, його складання, які мають міститися у договорі, що укладений між сторонами, такий договір не містить (а.с. 8 зі звороту).

Також, 13 вересня 2021 року між покупцем ОСОБА_1 та постачальником ФОП ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого постачальник ФОП ОСОБА_2 повинна була поставити протягом 10 днів замовлення покупцю ОСОБА_1 , а саме: матрац загальною вартістю 5000 грн (а.с. 9).

На виконання умов вказаного договору позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу ФОП ОСОБА_2 попередню оплату в готівковій формі в сумі 2500 грн, що підтверджується розпискою, яка міститься в договорі (а.с. 9 - зі звороту).

Натомість, відповідач свої зобов`язання постачальника на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 2021 року не виконала, на момент звернення позивача до суду матрац так і не був доставлений позивачу. Відомостей про доставку та отримання товару, які мають міститися у договорі, що укладений між сторонами, такий договір не містить (а.с. 9 зі звороту).

З огляду на викладене, позивач вказала про порушення відповідачем умов укладених договорів купівлі-продажу, внаслідок чого у неї з`явилось право на повернення суми авансу, сплаченого за товар, що не був поставлений.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Висновки щодо правозастосування

З матеріалів справи встановлено, і учасниками справи не спростовано, що між сторонами укладено договір від 07 вересня 2021 року на купівлю-продаж ліжка «Деліція» загальною вартість 3950 грн та договір від 13 вересня 2021 року на купівлю-продаж матрацу «Неофлекс» загальною вартістю 5000 грн.

На виконання умов вказаних договорів позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу ФОП ОСОБА_2 в готівковій формі кошти, відповідно, за договором від 07 вересня 2021 року в сумі 2000 грн, за договором від 13 вересня 2021 року в сумі 2500 грн.

Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що ФОП ОСОБА_2 своїх зобов`язань не виконала: ані ліжко, ані матрац позивачу в обумовлені договорами строки не поставила, продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами, коштів, сплачених ОСОБА_1 в рахунок попередньої оплати за товар, не повернула.

Отже, вимоги чинного законодавства щодо передачі покупцеві товару, визначеного договором купівлі-продажу, ФОП ОСОБА_2 не виконала.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, з огляду на те, що ФОП ОСОБА_2 , отримавши попередню оплату товару за відповідними договорами, не передала товар покупцю ОСОБА_1 у встановлені договорами строки, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов договорів купівлі-продажу, та необхідність стягнення з відповідача попередньої оплати за товар (авансу), а саме: коштів, сплачених ОСОБА_1 за ліжко та матрац в загальній сумі 4500 грн.

Отже, враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення відповідних сум, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог.

З огляду на те, що ОСОБА_1 за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до квитанції № 0.0..1 від 24 січня 2022 року в сумі 992 грн 40 коп., і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти попередньої оплати (авансу), сплаченого ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу від 07 вересня 2021 року у розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти попередньої оплати (авансу), сплаченого ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу від 13 вересня 2021 року у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва