РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.

за участі секретаря судового засідання Чапля В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що 19.11.2013 нею був придбаний автомобіль марки Шкода-Октавіа, 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований нею у Відділі реєстраційної та екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м.Львів та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області, вартість автомобіля складала 110389,50 грн., що еквівалентнло 13798 доларів США станом на цей момент. Виявивши бажання продати вказаний автомобіль, з метою підшукування покупця надала 23.04.2014 року відповідне доручення на ім`я ОСОБА_4 , посвідчене нотаріально приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сліпеньким Л.Р. та в приміщенні нотаріуса передала технічний паспорт та ключі від автомобіля чоловікові відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , який фактично займався реалізацією автомобіля і запропонував дати доручення на ім`я його дружини. Вказує, що автомобіль був переданий у повністю справному технічному стані. З урахуванням того факту, що автомобіль впродовж тривалого часу не продавався за ціною, визначеною нею, перебував у користуванні сім`ї ОСОБА_4 безкоштовно, позивачка знизила ціну за такий та просила ОСОБА_6 або повернути їй автомобіль, або сплатити за нього кошти, однак ні автомобіль, ні кошти за нього повернуті не були, у зв`язку з чим вона звернулась до нотаріуса, який видав довіреність про її скасування в порядку ст.249 ЦК України і 11.12.2014 року така булла скасована. Разом з тим, 16.12.2014 року автомобіль поза волею власника вибув з її власності шляхом фіктивного продажу такого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_4 . В подальшому Постановою Верховного Суду від 08.02.2018 року, якою залишено в силі рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.10.2015 року скасовано реєстрацію права власності на спірний автомобіль, визнано право власності на нього та зобов`язано зареєструвати це право за ОСОБА_3 та зобов`язано ОСОБА_5 повернути позивачці транспортний засіб. Вказує, що у серпні 2016 року в мережі Інтернет на сайті продажу автомобілів з`явилось оголошення про продаж спірного автомобіля з розміщенням фотографій автомобіля, який за всіма технічними характеристиками та зовнішнім виглядом позивачка ототожнює з автомобілем, який належав їй, всі зовнішні, а також внітрішні поверхні та пристрої автомобіля були цілими та неушкодженими. Згодом, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження на підставі Постанови Верховного Суду, 23.03.2018 року ОСОБА_5 разом з своїм племінником ОСОБА_7 , привезли автомобіль під приміщення Франківського ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області, однак стан автомобіля був на її думку, жахливим, кузовна поверхня у багатьох місцях була пошкоджена, у деяких місцях наявні механічні пошкодження, відсутній передній бампер з комплектуючими, фари, дзеркала бокові та заднього виду, оригінальні сидіння були замінені на старі зношені, у дверях відсутні динаміки, механізми, що блокують двері, відсутні дверні ручки, на автомобіль встановлені зношені колеса на металевих поржавілих дисках. У зв`язку з вищевикладеним, проведено відновлювальні роботи спірного транспортного засобу вартістю 124200,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.2022 року, просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 124200,00 грн.

Окрім цього, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів завдану їй моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., яку мотивує тим, що їй приходилось протягом більш, як 3 років відстоювати свої права в судах, внаслідок чого їй було завдано емоційних стресів, моральних переживань та душевних страждань, стан її здоров`я значно погіршився, часто перебувала у стані гіпертонічного кризу, неодноразово зверталась за допомогою до лікарів, була госпіталізована.

Не погоджуючись з вказаним позовом, від відповідачки ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив мотивує тим, що позивачкою не доведено, що саме її діями було завдано позивачці шкоду, а також не доведено, що в неї з ОСОБА_4 та її чоловіком була змова щодо завдання шкоди позивачці. Зазначає, що умислу завдавати позивачці як матеріальну, так і моральну шкоду, у неї не було. Окрім цього, вказує, що в неї з позивачкою не було жодних зобов`язань.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, просила такий задоволити, з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Баюш Л.В. в судовому засіданні позов заперечила, просила відмовити в задоволенні такого.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча й була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення такого.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст..79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що автомобіль марки Шкода-Октавіа, 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 19.11.2013 року у Відділі реєстраційної та екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м.Львів та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області належав на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно довіреності від 23.04.2014 року, наданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , посвідченої Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сліпенького Любомира Романовича та зареєстрованої в реєстрі за №1235 вбачається, що відповідач ОСОБА_4 була уповноважена керувати згаданим транспортним засобом, управляти та розпоряджатись даним автомобілем з правом зняти його з обліку або поставити на облік в органах ДАІ.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Сліпенького Л.Р. 11.12.2014 року на підставі заяви ОСОБА_3 було скасовано довіреність, що була видана на ім`я ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 була проінформована про скасування довіреності відповідною заявою, скерованою нотаріусом на її адресу поштою рекомендованим листом. Даний лист ОСОБА_4 отримала 13.12.2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з її підписом про отримання.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.10.2015 року, яке залишено в силі Постановою Верховного Суду від 08.02.2018 року скасовано реєстрацію права власності на автомобіль марки Шкода-Октавіа, 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 за ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_1 , визнано право власності на автомобіль марки Шкода-Октавіа, 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 за ОСОБА_3 , прож. АДРЕСА_2 та зобов`язано Відділ реєстраційної та екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м.Львова та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області зареєструвати це право за нею, зобов`язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 автомобіль Шкода -Октавіа, 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 (на даний час номерний знак НОМЕР_3 ). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з акту державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова ГТУ юстиції у Львівській області від 23.03.2018 року рішення суду виконано в повному обсязі, а саме передано ОСОБА_3 від ОСОБА_5 спірний транспортний засіб , ключі та технічний паспорт від такого, при передачі проводилась фото- та відеофіксація.

Окрім цього, вищевказане також підтверджується і актом приймання-передачі майна від 23.03.2018 року.

На момент передачі майна виявлені вказані в акті пошкодження та розкомплектованість.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вітинського Т.М. від 27.03.2018 року закінчено виконавче провадження №55948167 у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 , яка являється сестрою відповідачки ОСОБА_4 , в судовому засіданні 17.11.2021 року пояснила суду, що не їй не відомо, що відповідачка користувалась транспортним засобом Шкода Октавія, оскільки посвідчення водія така не має. Вказала, що їй відомо про обставини, за яких позивачка мала влаштувати на роботу в органи прокуратури її племіника (сина відповідачки ОСОБА_4 ), однак, так як їй це не вдалось зробити, замість грошей віддала автомобіль.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні 17.11.2021 року пояснив суду, що йому відомо, що транспортним засобом користувався син відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_10 . Щодо стану, в якому відповідачка передавала автомобіль позивачці, йому невідомо, технічний стан та зовнішній вигляд всередині автомобіля він не бачив, однак повідомив, що автомобіль був "на ходу".

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Такі недоговірні зобов`язання, що виникають у зв`язку із завданням особі майнової чи немайнової шкоди внаслідок неправомірних діянь іншої особи, є деліктними.

Змістом деліктного зобов`язання є право власника майна вимагати сплати компенсаційного відшкодування від суб`єкта, який завдав шкоди майну, та відповідно обов`язок заподіювача шкоди провести таке відшкодування на користь власника в повному обсязі.

Отже, суть порушення права власності в деліктних правовідносинах загалом полягає в пошкодженні та знищенні майна. У деліктному зобов?язані таке порушення безпосередньо не спрямоване на позбавлення власника правомочностей щодо його майна і порушник права власності на майно не оспорює. Тому такий спосіб захисту порушеного права, як відшкодування завданої шкоди, в деліктних правовідносинах має передусім компенсаційний характер. Цей спосіб покликаний забезпечити відновлення становища потерпілого, яке існувало до порушення його права, шляхом покладення на особу, відповідальну за шкоду, обов`язку усунути наслідки деліктного порушення за власний кошт забезпечити потерпілого річчю того ж роду і якості, полагодити річ, що була пошкоджена, або виплатити потерпілому повну грошову компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. Право вибору способу відшкодування належить власнику. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню власнику, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Висновку експерта №1348 від 31.08.2020 року за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №465/7046/18 ринкова вартість автомобіля "Skoda Octavia А5 Combi Elegance 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , виходячи з представлених судом матеріалів справи, станом на 23.04.2014 року складала 192381,00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Octavia А5 Combi Elegance 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , з урахуванням результатів його обстеження 07.05.2020 року, на дату огляду, становить 137817,44 грн.; ринкова вартість автомобіля "Skoda Octavia А5 Combi Elegance 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , без врахування пошкоджень та проведеного розукомплектування, що призвело у непридатний до експлуатації стан КТЗ, в цінах на дату огляду 07 травня 2020 року складає 207492,00 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "Skoda Octavia А5 Combi Elegance 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , внаслідок необхідності відновлення цього автомобіля (приведення до працездатного стану) після його пошкодження та розукомплектування, виходячи із результатів його обстежень 07 травня 2020 року, в цінах на 07.05.2020 року становить 60519,88 грн.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив, що ним дійсно проводився огляд транспортного засобу "Skoda Octavia А5", реєстраційний номер НОМЕР_3 . З приводу визначення ринкової вартості вищевказаного транспортного засобу, станом на 23.04.2014 року пояснив, що сума визначалась ним на підставі матеріалів справи, а саме копій фотознімків, які позивачка долучила до позовної заяви і ствердила, що ці фотосвітлини зроблені саме 23.04.2014 року, тобто виключно зі слів позивачки.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи принцип змагальності цивільного судочинства суд зазначає, що позивачкою не доведено, що надані до суду фотосвітлини, які покладені в основу висновку експерта та брались ним до уваги при визначенні ринкової вартості автомобіля станом на 23.04.2014 року, були виконані саме 23.04.2014 року, оскільки з таких не вбачається дата їх виконання.

Окрім цього, позивачкою не долучено до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу щодо технічного стану та зовнішнього вигляду транспортного засобу "Skoda Octavia А5", реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на 23.04.2014 року, тобто в момент, коли транспортний засіб був переданий ОСОБА_4 на підставі довіреності, та якими б підтверджувалась справність вказаного автомобіля саме станом на момент передачі такого.

Фотосвітлини на яких відсутня дата їх виконання не є належним доказом того, що такі виконані саме 23.04.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь позивачки матеріальної шкоди.

Щодо позовної вимоги про стягнення солідарно з відповідачів завданої позивачці моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що вимога позивачки про стягнення суми відшкодування моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди, в такій слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263, 265, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2022 року.

Суддя Ю.С. Марків