Справа № 189/1700/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.02.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову посилалася на те, що 10.11.2021 року позивачці стало відомо, що 22.07.2021 року відносно неї Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № 66172754 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 52508 від 24.05.2021року про стягнення з неї на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 9 950,00 грн. Внаслідок відкриття вище вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату позивачки та її пенсію, що підтверджується постановою від 04.08.2021 року. Також зазначила те, що ОСОБА_1 є працевлаштованою особою - працює в Просянській ЗОШ І-ІІІ ступенів Маломихайлівської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області та враховуючи факт, що під час виконавчого провадження приватний виконавець своєю постановою від 04.08.2021 року звернула стягнення на її доходи, що в свою чергу є незаконно, оскільки, в неї відсутні будь-які договірні відносини із відповідачем, а суму заборгованості, яку з неї стягнуто на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса, взагалі вважає незаконною та безпідставною. Будь-яких листів чи повідомлень від відповідача та/або приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису чи вимоги про сплату заборгованості, позивачка не отримувала. В зв`язку з чим, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52508 від 24.05.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 9 950,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52508 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 1677269 від 28.11.2018 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит». Строк платежу за Кредитним договором № 1677269 від 28.11.2018 року настав. Боржником пропущено прострочення платежів. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню 9 950,00 грн. (а.с.31). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. При вчиненні Напису Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. посилається на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, але при цьому у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та підтверджують отриманням ним даної вимоги. Крім того, доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду надано не було. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» чи Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не отримувала. ОСОБА_1 не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52508, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року про стягнення заборгованості по кредитному договору № 1677269 від 28.11.2018 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, згідно п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 року позивачці ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Алекскредит» на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за подання позову до суду. Крім того, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на користь позивачки 454,00 грн. судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та витрат на правничу допомогу. Оскільки, позивачкою чи її представником не було надано доказів визначення розміру витрат на правничу допомогу, якими є договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за подання позову до суду та стягнути з відповідача на користь позивачки 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.2-5,76-81,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52508, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 24.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості у розмірі 9 950,00 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», ЄДРПОУ - 41346335 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», ЄДРПОУ - 41346335 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 454 грн. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

03.02.2022