Справа № 454/2008/18 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/3738/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - державний виконавець Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Костючик Оксана Валеріївна, на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні №58737695 з примусового виконання виконавчого листа №454/2008/18, виданого Сокальським районним судом Львівської області 14.03.2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 13.07.2018 року, звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Костючик О.В., в якій просила визнати незаконним зарахування в рахунок сплати аліментів суму 11800 грн., що оплачена згідно квитанції від 20.02.2020 року, та суму 6000 грн., що оплачена згідно квитанції від 17.07.2020 року, оскільки призначенням цих платежів є: поповнення картрахунку готівкою, та зобов`язати державного виконавця збільшити розмір заборгованості по сплаті аліментів на 17800 грн. - суму коштів, що оплачені згідно цих двох квитанцій.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що в даних квитанціях відсутній запис про призначення платежу для сплати аліментів, а тому державний виконавець безпідставно зарахував вказану суму коштів у рахунок сплати боржником аліментів по названому виконавчому листі.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила заявник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення, яким її скаргу задовольнити.

Апелянт зазначає, що стягнення з боржника не проводилось належним чином і державним виконавцем враховано у сплату аліментів суми, які не мають відношення до аліментів, а тому такі дії державного виконавця вважає неправомірними.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.05.2022 року, є дата складення повного судового рішення - 20.05.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на даний час - Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)) знаходиться виконавчий лист №454/2008/18, виданий Сокальським районним судом Львівської області 14.03.2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 13.07.2018 року, виконавче провадження за яким відкрите постановою від 28.03.2019 року.

Згідно з Інформацією про виконавче провадження, дане виконавче провадження велося головним державним виконавцем Сокальського РВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Костючик О.В., якою упродовж 2019 - 2020 років вчинялись щодо боржника ряд заходів примусового виконання рішення суду з метою погашення заборгованості по сплаті аліментів, розмір якої станом на 01.06.2020 року становив 20238 грн. 70 коп.

Листом названого відділу ДВС від 17.03.2021 року, на звернення стягувача ОСОБА_1 , останню повідомлено про зарахування в рахунок сплати аліментів сум, що зазначені в квитанціях від 20.02.2020 року та 17.07.2020 року, в яких платником вказано боржника виконавчого провадження - ОСОБА_2 , а одержувачем - стягувача виконавчого провадження - ОСОБА_1 , тому станом на 31.12.2020 року заборгованість по сплаті аліментів становила 3238 грн. 70 коп., що не перевищувала суму платежів за 3 місяці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених заявником вимог у скарзі, оскільки названі вище суми були сплачені боржником внаслідок застосування до нього державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, окрім того, заявником не доведено, що вказані кошти були призначені для іншої мети, аніж сплати аліментів.

Також судом першої інстанції встановлено, що при грошових переказах через термінал АТ «Ощадбанк» у платника була відсутня технічна можливість самостійно вказувати призначення платежу, а тому всі платежі позначались, як «поповнення картрахунку готівкою», і заявник не заперечувала у суді факту отримання від боржника названих сум грошових коштів за квитанціями від 20.02.2020 року та 17.07.2020 року на загальну суму 17800 грн.

Таким чином, у колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення справи, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, та немає підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 20 травня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич