Провадження 2/127/4854/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання такими, що втратив право користування житлом, -
позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2001 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 1119 від 27.06.2001 року позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності (по 1/3 частці) належала квартира АДРЕСА_1 .
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області 25.07.2003 року.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 забрав усі особисті речі, а також частину речей, що були в квартирі (двері, сантехніку, електрообладнання тощо) і залишив квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області з ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 до її повноліття.

Від сплати аліментів відповідач ухилявся і в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів було виставлено на продаж належну боржнику 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Оскільки належна ОСОБА_2 частка квартири реалізована на прилюдних торгах не була, стягувач ОСОБА_1 виявила бажання залишити за собою не реалізоване на торгах майно боржника.

06.02.2018 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. за реєстр. № 521 було посвідчено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 згідно ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», акту про передачу майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися. Право власності на вказану 1/3 частку квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2018 року.

Наразі квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної часткової власності позивача ОСОБА_1 - 2/3 частки та третьої особи - ОСОБА_3 - 1/3 частка.

Право власності на вказану квартиру ОСОБА_2 припинене з 06.02.2018 року, відповідач в квартирі не проживає з 2004 року, не є членом сім`ї позивача, місце проживання його невідоме, однак, він досі залишається зареєстрованим у вказаній квартирі.

На підставі ст. 317, 319 ЦК України позивач просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задоволити. Суду пояснила, відповідач в спірній квартирі не проживає з 2004 року, з 06.02.2018 року не є її співвласником, коштів на утримання спірного житла не надає, речей його у квартирі з 2004 року немає, договір про порядок користування квартирою з ним не укладався. Перед тим, як залишити житло, відповідач побив та зламав майно, познімав вікна і двері, зіпсував ремонт у квартирі. Перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_6 суду пояснила, що з 2018 року вони з матір`ю є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Частка ОСОБА_2 була передана стягувачу - ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу. З 2004 року відповідач у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла не надає, житлом не цікавиться, перешкоди в користуванні житлом йому не чинились. Вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задоволити.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що із родиною позивача знайома близько 30 років, вони сусіди. В квартирі на даний час проживає ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 пішов з цієї квартири давно, речей його в квартирі немає. В її присутності був складений акт № 14176 про відсутність ОСОБА_3 з 2004 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з ОСОБА_1 знайома близько 25 років. Відповідач пішов з сім`ї приблизно 17 років тому і забрав усі свої речі. Перешкод в користуванні квартирою позивач не чинила.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2001 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради відповідно до рішення № 1119 від 27.06.2001 року позивачу ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності (по 1/3 частці) належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області 25.07.2003 року (а.с. 9).

В 2004 році ОСОБА_2 забрав усі свої речі і залишив квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно акту, складеного сусідами 21.10.2021 (а.с. 14), ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає з 2004 року.

Дані обставини також підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні.

06.02.2018 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. за реєстр. № 521 було посвідчено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , на підставі ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», акту про передачу майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу і у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулись (а.с. 10). Право власності на вказану 1/3 частку квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.02.2018 року (а.с. 11).

На даний час квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної часткової власності позивача ОСОБА_1 - 2/3 та третьої особи - ОСОБА_3 - 1/3.

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Право власності на вказану квартиру ОСОБА_2 припинено з 06.02.2018 року, відповідач є бувшим членом сім`ї власників житла, в квартирі не проживає з 2004 року, речей його у вказаному житлі немає, витрат по утриманню житла він не несе, договір щодо користування квартирою між власниками та відповідачем не укладався, однак він досі залишається зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13, 21).

Оскільки відповідач без поважних причин більше року не проживає в квартирі за місцем реєстрації суд вважає необхідним на підставі ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати - 908 грн. судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при подачі позову згідно квитанції від 27.10.2021 року (а.с. 15), слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2

- третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3

Повне судове рішення складене 30 січня 2022 року.

Суддя: