Справа № 317/734/18
Провадження №/п 4-с/317/5/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.,

при секретарі - Семеніковій Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції(м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича та начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції(м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича та начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда.

Скарга мотивована тим, що у старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Манделюка Д.П., перебуває виконавче провадження № 56615433, відкрите на підставі виконавчого листа № 317/734/18, виданого 08.06.2018 року Запорізьким районним судом Запорізької області на виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.03.2018 року. Нарахування сум аліментів, що підлягали стягненню з ОСОБА_1 державним виконавцем Манделюк Д.П. проводилось і проводиться із показників середнього заробітку по регіону.

16.11.2021 року ОСОБА_1 отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається, що даний розрахунок зроблено невірно.

25.11.2021 року на ім`я старшого державного виконавця Вознесенівського МВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Манделюка Д.П. було направлено клопотання про перерахунок заборгованості за виконавчим провадженням № 56615433, а саме, виходячи із показників середнього заробітку по регіону, але за відрахуванням із вказаних показників 18% податку з доходів фізичних осіб та 1,5 % військового збору у відповідності до пункту 13 Постанови КМУ № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», і лише після цього визначити частку 1/3 для визначення розміру аліментів, що підлягають сплаті на користь ОСОБА_2

06.12.2021 року надійшла відповідь начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда за вих. № 6725815 від 01.12.2021 року на клопотання про здійснення перерахунку від 25.11.2021 року, за змістом якого заборгованість за вказаним виконавчим провадженням становить 110187,75 грн., а згідно ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відрахування податків у такому разі не передбачено Законом. Вказаний лист (відмова) взагалі не містить обґрунтування підстав відмови у задоволенні клопотання. Ні з вказаною невмотивованою відповіддю, ні з наданим розрахунком ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вони не відповідають вимогам закону, та вважає такі дії та бездіяльність державного виконавця Манделюка Д.П. та начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Сулакова Е. протиправними.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області № 317/734/18 від 05.05.2018 року Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.03.2018 року.

Середня заробітна плата штатного працівника за регіонами визначається на відповідні періоди Державною службою статистики України. Оскільки такі відомості з огляду на необхідність дослідження даних державного статистичного спостереження (місячної та квартальної періодичності), яким охоплені суб`єкти підприємницької діяльності, фінансові й бюджетні установи, громадські організації, які використовують найману працю, регіони країни формується протягом місяця після звітного періоду, державний виконавець приймає до уваги відомості за останній період, що передує місяцю нарахування аліментів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем, останнім застосовано розмір доходу ОСОБА_1 із показників середньої заробітної плати по Запорізькому регіону за місяць відповідно до даних Державної служби статистики України, який відповідає даним, що розміщенні на сайті ДССУ.

Разом з тим, державним виконавцем в порушення вимог п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», не здійснено утримання з середньої заробітної плати сум податків та зборів.

Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих)(крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.1.-1.3. пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу . Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу . Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

За таких обставин, від доходу, визначеного виконавцем виходячи з середньомісячної заробітної плати у даній місцевості, слід утримати 18 % податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору, і тільки з залишку здійснити нарахування аліментів.

За змістом п. 1.1. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, 1.1. Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників. Інструкція не застосовується для визначення складових фонду оплати праці як бази (об`єкта) для нарахування внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Дія Інструкції поширюється на всіх юридичних осіб, їхні філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи (далі - підприємства).

Разом з тим, державними виконавцями в порушення вимог п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» , при нарахуванні суми заборгованості по аліментам не здійснено утримання з середньої заробітної плати сум податків та зборів.

Тобто, в результаті бездіяльності державного виконавця Маркову А.В. завищено суму заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 110187,75 грн. на 21486,61 грн.

(110187,75 * ( 18 %* +1,5%) = 21486,61 грн.)

Враховуючи вищевикладене, вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, а розрахунок заборгованості зі сплати аліментів підлягає скасуванню.

Також скаржник просив стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 6100 грн.

Заявник в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кошліченко Н.В. звернулася до суду із заявою, в якій просила розглядати скаргу без її участі та без участі ОСОБА_1 , на задоволенні скарги наполягає, просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Тивоненко Д.Р. надав суду заяву про розгляд скарги без його участі та участі заінтересованої особи, просив вирішити питання на розсуд суду.

Старший державний виконавець Вознесенівського МВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Манделюк Д.П. та начальник Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулаков Едуард в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_4 надіслав суду заперечення на скаргу, в якому посилається на те, що на виконанні у Вознесенівському МВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №56615433 з примусового виконання виконавчого листа №317/734/18 від 08.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.13.2018 року та до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18.06.2018 року відкрито виконавче провадження. Відповідно відповіді ДФС- боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах, ПФ України інформація щодо отримання доходів відсутня. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України , який одержує заробіток у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи з середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості. ОСОБА_1 у спірний період часу, із березня 2018 року, не працює та про наявність фактично отриманого доходу і джерела його надходження орган примусового виконання не повідомляє. Порядок визначення розміру аліментів передбачений у разі отримання платником доходів, що сплачується із доходу після утримання обов`язкових податків і зборів, але ОСОБА_1 , таких платежів не здійснює, аліменти на утримання доньки сплачує виходячи з розміру середнього заробітку працівника у м. Запоріжжі. ОСОБА_1 не надав жодних відомостей про фактично отриманий дохід з весь спірний період часу з березня 2018 рок по 01.11.2021 рік, фактично здійснював щомісячні платежі у розмірі меншому, ніж це було передбачено приписами абз.1 ч.2 ст.195 СК України. Розрахунок заборгованості визначений на 01.11.2021 року, розмірі 110187,75 грн. У випадку, коли платник аліментів не працює, розмір щомісячних платежів встановлюється за приписами ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч.2 т.195 СК України, згідно яких не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у даній місцевості на суму податків, що зазвичай сплачуються з фактично отриманого доходу платника, як це встановлено для платників за приписами ч.1 ст.70 цього Закону, тому просять відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на виконанні у Вознесенівському МВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №56615433 з примусового виконання виконавчого листа №317/734/18 від 08.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.13.2018 року та до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний виконувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником.

Як вбачається із скарги у даному виконавчому провадженні державним виконавцем

Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.1.-1.3. пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

За таких обставин, від доходу, визначеного виконавцем виходячи з середньомісячної заробітної плати у даній місцевості, слід утримати 18 % податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору, і тільки з залишку здійснити нарахування аліментів.

Разом з тим, державними виконавцями в порушення вимог п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», при нарахуванні суми заборгованості по аліментам не здійснено утримання з середньої заробітної плати сум податків та зборів.

А тому суд вважає дії державного виконавця неправомірними, а довідки-розрахунки такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд вважає, що скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Скаржник просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 6100 грн., що включають в себе: надання консультації, складання запитів та заяв, складання позовної заяви та формування пакету документів.

В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В якості доказів понесення витрат на професійну правову допомогу адвоката скаржником надано:

- копію договору "Про надання правничої допомоги"№211109-01 від 09.11.2021 року;

- копію додаткового договору №1 до договору №211109-01 від 09.11.2021 року;

- копію ордеру серії ЗП№ 0304338 від 14.12.2021 року;

- квитанцію до прибуткового касового ордеру №178 від 15.12.2021 року на суму 3000 грн.;

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Таким чином суд вважає, за необхідне стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн., в решті вимог скарги слід відмовити.

Заперечення старшого державного виконавця Вознесенівського МВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Манделюка Д.П., спростовуються розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, які були нараховані з порушенням вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 13, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції(м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича та начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 ,- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича щодо складання розрахунку заборгованості від 16.08.2018 року,14.09.2021 року, 16.11.2021 року без номерів, по виконавчому провадженню № 56615433.

Скасувати розрахунки заборгованості, складені державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича від 16.08.2018 року, 14.09.2021року, 16.11.2021 року без номерів по виконавчому провадженню № 56615433.

Зобов`язати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Манделюка Дениса Петровича здійснити по виконавчому провадженню № 56615433 перерахунок заборгованості за період з 14.03.2018 року по жовтень 2021 року включно та здійснювати в подальшому, застосувавши показники середньої заробітної плати для даної місцевості (регіону) з врахуванням вимог пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» .

Визнати неправомірними дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда щодо відмови в задоволенні клопотань представника боржника ОСОБА_1 від 25.11.2021 року про перерахунок заборгованості по виконавчому провадженню № 56615433.

Стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління юстиції (м. Дніпро), ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Ачкасов