Справа № 351/1755/21
Провадження № 22-ц/4808/554/22
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. .
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Візінського Василя Васильовича на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Калиновським М.М. 24 січня 2022 року в м. Снятин Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подано позов ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.09.2015 року. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2010 року відповідач сплачував на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 400 грн щомісячно, а згідно рішення цього ж суду від 05.10.2020 року розмір стягуваних аліментів змінено та стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, окрім стягуваних аліментів, ніяким чином не піклується про дитину і добровільно допомоги протягом тривалого часу не надає, не бере участі у додаткових витратах, а саме: на харчування, одяг, взуття, комунальні послуги, підручники, лікування, тощо. Наявних у неї коштів не достатньо на належне утримання дочки, як того вимагає стан її здоров`я, необхідність у частому лікуванні, оздоровленні та зверненні до різних медичних фахівців, медичного обстеження. У зв`язку із частими захворюваннями дочки на ГРЗ у 2019 році змушена була повезти її на відпочинок (на море). За наявної можливості поїхали на відпочинок в Іспанію, на квиток для дочки потратили 8286,00 грн. За призначенням лікаря здавали різного роду аналізи, на котрі було витрачено 1020 грн. Крім того, дочці проведено обстеження (комп`ютерна томографія) на суму 800,00 грн та стоматологічне лікування і встановлення брекетів на зуби на загальну суму 38 500,00 грн. Всього нею витрачено на додаткові витрати на лікування та реабілітацію дитини кошти на загальну суму 48 582,00 грн. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частину від загальної суми - 48 582,00 грн понесених додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 29332,00 грн (а.с.1-2).

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину від загальної суми 40 320,00 грн понесених та документально підтверджених додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 20 160,00 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн (а.с.53-54).

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_2 адвокат Візінський В.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять, зокрема, лікування (систематичні втрати, понесені у зв`язку із постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним, сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Для задоволення даної категорії спорів особливо важливим є те, щоб сторона надала беззаперечні докази на підтвердження додаткових витрат (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №320/383/19, від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19).

Зазначає, що в разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки, тощо. На підтвердження понесених витрат на лікування дитини долучаються акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів. Квитанції та фіскальні чеки про оплату медичних послуг, придбання ліків долучаються до матеріалів справи в оригіналі.

Враховуючи наведене, у відповідача викликає сумнів понесення витрат позивачкою на лікування дитини у стоматолога в розмірі 38 500,00 грн. Так, у довідці ФОП ОСОБА_4 від 09.06.2021 вказує, що ОСОБА_3 надані наступні послуги: пломбування 6-ти зубів на суму 4500,00 грн, встановлення брекет-системи - 25000,00 грн, чистка зубів і корекція брекет-системи (на 18 місяців) - 9000,00 грн (загальна сума). При цьому, у довідці від 21.01.2022 ФОП ОСОБА_4 вже відсутня послуга чистка зубів і корекція брекет-системи (на 18 місяців) на суму 9000,00 грн.

Вказує, що позивачем не надано суду жодних квитанцій, чеків щодо оплати конкретних наданих послуг лікарем-стоматологом, яку саме брекет систему (назву, вид, тощо) було встановлено ОСОБА_3 . Також в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини, а саме: виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки, тощо.

Звертає увагу суду, що позивачкою не надано жодного доказу, що саме ФОП ОСОБА_4 має право здійснювати та здійснює стоматологічне лікування у приватному кабінеті.

Вважає, що суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін. Відповідач надав суду першої інстанції докази, що часто хворіє, важко переніс коронавірусну хворобу, має мінливі невеликі заробітки за кордоном. Також судом не взято до уваги доводи відповідача, що він допомагає своїй безробітній матері, яка часто хворіє.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.57-60).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що, відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК це справи, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з положень ст. 185 СК України, встановивши, що витрати у зв`язку з лікуванням доньки сторін відносяться до додаткових витрат, які були понесені позивачем у зв`язку з розвитком здібностей дитини, тому в цій частині позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину вартості документально підтверджених додаткових витрат на лікування дитини, що складає 20 160,00 грн від загальної суми в розмірі 40 320,00 грн. Щодо наданих позивачем доказів відносно додаткових витрат на придбання квитка, суд вважав, що в силу положень ст. 185 СК України, вказані витрати не відносяться до додаткових, а є звичайними витратами на дитину.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2015 року.

Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Постановою старшого державного виконавця від 27.11.2020 року відкрито виконавче провадження №63744972 згідно виконавчого листа №351/1310/20, виданого Снятинським районним судом Івано-Франківської області про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на у тримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Снятинського районного суду від 22.10.2010 року, із розміру 400 грн щомісячно до розміру 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.24).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 від 09.06.2021, код НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено стоматологічне лікування у приватному кабінет ФОП ОСОБА_4 , та надані наступні послуги: пломбування 6-ти зубів на суму 4500,00 грн, встановлення брекет-системи - 25000,00 грн, чистка зубів і корекція брекет-системи 1 раз на місяць - 500 грн (на протязі лікування 18 місяців), на суму 9000,00 грн. Загальна вартість лікування становить 38500,00 грн (а.с.6,7).

Позивачкою долучено накладну №36 від 28.10.2020 року із приватного гінекологічного кабінету «Ембріон» щодо здачі аналізів (біохімія, ревмопроби) на загальну суму 1020 грн (а.с.8) та квиток пасажира ОСОБА_3 по маршруту Чернівці-Малага вартістю 8262,00 грн (а.с.9).

Згідно акту виконаних робіт, ОСОБА_4 сплачено за проведення комп`ютерної томографії 800,00 грн (а.с.10).

Із змісту довідки КНП «Снятинський центр ПМСД «СМР Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини Стецева» від 18.10.2021 року № 568, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку та часто лікується, діагноз - хронічний аднексит, часті простудні захворювання органів дихання, хронічний ринофарингіт, ВСД по змішаному типу (а.с.29) У довідці цього ж мед закладу за №631 від 22.11.2021 року зазначено, що дитина потребує щорічного санаторно-курортного оздоровлення (а.с.34).

Із довідки, виданої стоматологічним кабінетом ФОП ОСОБА_4 від 23.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 , 2006 року народження, потребує ортодонтичного лікування, діагноз - дистильний прикус, правосторонній перехресний контакт, скупченість зубів (а.с.35).

Згідно довідки лікаря ОСОБА_4 , виданої ОСОБА_1 про оплату стоматологічних послуг її доньки ОСОБА_3 , встановлено наступне: 15.04.2021 - пломбування (1500 грн), 19.04.2021 - пломбування (1500 грн), 23.04.2021 - пломбування (1500 грн), 03.06.2021 - фіксація брекет-системи на верхній зубний ряд (17 000 грн), 03.09.2021 - фіксація брекет- системи на нижній зубний ряд (17 000 грн). Загальна сума лікування - 38 500 грн (а.с.49).

Відповідачем долучено довідку КНП «Снятинський центр ПМСД «СМР Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини Стецева» від 20.10.2021 року №571, згідно якої ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку та часто лікується, діагноз: деформуючий артроз лівого гомілково-ступневого суглобу, бурсит обох щиколоткових суглобів, подагричний артрит суглобів н/кінцівок, гіпертонічна хвороба 1 ст. (а.с.25).

В матеріалах справи міститься довідка, підписана директором фірми Rajduha s.r.o. 26.11.2021 (Прага), із змісту якої встановлено, що ОСОБА_2 з 01 січня 2021 року працює на посаді допоміжного складника з нерегулярним робочим часом. Чистий місячний заробіток у фірмі коливається від 3 000 крон до 5 000 крон, в залежності від відпрацьованих змін у місяці (а.с.42).

Відповідач не заперечує свого обов`язку щодо сплати аліментів, однак заперечує щодо стягнення 1/2 частини понесених позивачкою додаткових витрат на утримання та лікування дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справ щодо необхідності стягнення додаткових витрат, в залежності від особистих, індивідуальних особливостей дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Рішення суду переглядається в частині задоволених позовних вимог.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із лікуванням дочки та встановленням брекет-системи нею сплачено кошти за здачу різного роду аналізів, обстеження, стоматологічне лікування та встановлення брекетів нею понесені додаткові витрати.

Під час розгляду справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, судом першої інстанції з урахуванням наявних в матеріалах справи копій медичних документів та довідок було встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на утримання дитини у загальному розмірі 40 320,00 грн.

Твердження відповідача про те, що понесені позивачкою витрати на стоматологічне лікування та встановлення брекет-системи не відносяться до додаткових витрат в розумінні ст.185 СК України та не викликані особливими обставинами, є безпідставними, оскільки із довідки лікаря-стоматолога ОСОБА_4 встановлено, що дистильний прикус, наявний у ОСОБА_3 , дає виражене порушення естетики обличчя, чим викликає багато обмежень при розмові, посмішці чи фотографуванні. Але найбільше патологічний прикус впливає на стан здоров`я зубо-щелепової системи, адже з віком погіршується функція жувального суглоба, стираються зуби, запалюються ясна, в результаті чого розвиваються захворювання шлунков-кишкового тракту.

Під час розгляду справи, на підставі належним чином оцінених доказів, які підтверджують наявність у дитини потреби у стоматологічному лікуванні та встановленні брекет-системи, суд дійшов правильного висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на стоматологічне лікування та встановлення брекет-системи є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

Щодо посилань апелянта на те, що позивачкою не надано суду жодних квитанцій, чеків щодо оплати конкретних наданих послуг лікарем-стоматологом, не заслуговують на увагу, оскільки позивачкою подано довідку, складена у приватному кабінеті ФОП ОСОБА_4 (реєстраційне досьє від 08.10.2020р. №4579/Л-П), що діє на підставі про державну реєстрацію платника єдиного податку, яка являється належним доказом оплати медичних послуг стоматології, що засвідчена печаткою та підписом лікаря-стоматолога.

Медична послуга починається з угоди, наприклад, між пацієнтом та лікарем або між медичним закладом і Національною службою здоров`я України. Якщо йдеться про платні медичні послуги, то це угода між пацієнтом та лікарем. Договори при цьому можуть і не підписуватися, оскільки діє правило публічного договору.

Суд також обґрунтовано прийняв до уваги як належні докази оплати медичних послуг довідки ФОП ОСОБА_4 від 09.06.2021 року, від 23.11.2021 року, від 21.01.2022 року, накладну №36 від 28.10.2020 року про здачу аналізів та акт виконаних робіт Центру щелепно-лицевої діагностики.

Виходячи із аналізу статті 185 СК України та встановлених обставин справи, що є предметом апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що витрати у зв`язку з лікуванням дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень статті 185 СК України та підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому такі підлягають до задоволення.

Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на дочку, яка має ряд захворювань та потребує обстеження, лікування.

Зазначені у довідці сімейного лікаря хвороби відповідача (а.с.25) не свідчать про втрату його працездатності і не можуть бути підставою для уникнення від обов`язку здійснювати матеріальне забезпечення його дитини, яка потребує лікування.

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Встановивши наявність у позивача, з якою проживає дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобами дочки, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення (рекомендацій лікарів; документального підтвердження виконання позивачем лікарських рекомендацій; матеріального стану позивача та відповідача), дійшов правомірного висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат

Під час розгляду справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд першої інстанції, з урахуванням медичних документів, що підтверджують наявність у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічних захворювань та містять рекомендації лікарів (а. с. 6,7,8, 10, 29,34,35,49), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 1/2 частини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 20 160,00 грн, які складаються із витрат, понесених на проведення обстеження, здачу аналізів та встановлення брекет-системи для дитини, оскільки витрати на лікування при такому стані здоров`я дитини є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та припущень, на яких не може ґрунтуватися судове рішення.

Наявним у справі доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку та з урахуванням всіх обставин у справі правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки витрати, які понесла позивач, зумовлені негативними фактами (хвороба), що вимагають додаткових матеріальних витрат на утримання дочки.

Судом встановлено, що у цій справі додаткові витрати на дитину встановлені з урахуванням її особливостей.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення про стягнення додаткових витрат на дитину. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Візінського Василя Васильовича залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д.Фединяк