ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/846/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/2795/22 Категорія: 310020000 Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Луценко Л.М. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.05.2022 (повний текст складено 11.05.2022, суддя в суді першої інстанції Троян Т.Є.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у квітні 2022 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування вказано на те, що відповідач, як батько, не бере належної участі в утриманні сина, отже в судовому порядку мають бути стягнуті аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.05.2022 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно. При цьому суд виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та визначений судом розмір аліментів належним чином відповідатиме встановленим при розгляді справи фактичним обставинам.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, представник відповідача адвокат Луценко Л.М. подала 25.05.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції змінити та зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, на суму 1346 грн. Скаржник зазначає, що батько дитини має брати участь в її утриманні в розмірі половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в сумі 1346 грн. на місяць. Відповідач офіційно працює, має низьку заробітну плату, отже аліменти мають бути визначені у частці від його заробітку. Відповідач має на утриманні матір-пенсіонера, постійно спілкується з дитиною та бере участь у придбанні їй речей.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу відповідача відхилити в повному обсязі , а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного, розгляд цієї справи про стягнення аліментів проводиться у порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.10.2015.

Позивач та її син ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Договором оренди квартири від 13.11.2021, актом опитування сусідів та сторонами справи під сумнів не ставиться.

Відповідно до довідки про доходи від 15.11.2021 позивач ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_5 , ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальна сума доходу за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року включно складає 66212,77 грн., загальна сума податку з доходу фізичних осіб становить 11918,30 грн.

З довідки про доходи відповідача вбачається, що він отримав в ТОВ «Віко Меблі» заробітну плату на лютий 2022 в сумі 5559 грн. та іншого прибутку за останні п`ять місяців не мав.

Оскільки дитина сторін проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, між сторонами справи наявний спір щодо розміру витрат кожного з батьків на дитину, позивач для його вирішення звернулася до суду з позовом в цій справі.

Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У даній справі встановлено, що спільна неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Вказані висновки суду першої інстанції скаржником при апеляційному перегляді справи під сумнів не ставляться, однак скаржник вважає, що суд помилково визначив розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на утримання дитини.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами скаржника у справі про те, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина сторін, не повною мірою враховує матеріальне становище батька-відповідача, заробітна плата якого не дозволяє щомісяця сплачувати 4000 грн. на утримання дитини, що вбачається з відповідної довідки про доходи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з відповідача у даній справі має бути стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щоміcячно, адже саме такий розмір належним чином буде відповідати інтересам дитини та враховуватиме майновий стан платника аліментів. При цьому апеляційний суд частково погоджується з доводами скаржника у справі.

Інші доводи, зазначені скаржником в апеляційній скарзі, не свідчать про помилковість визначеного при апеляційному розгляді цієї справи розміру аліментів, що має бути стягнутий з відповідача.

Так нормами сімейного законодавства у сфері регламентації сплати аліментів не передбачено визначення їх розміру в сумі, еквівалентній половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, для кожного з батьків, про що необґрунтовано вказано в апеляційній скарзі.

Та обставина, що відповідач офіційно працює не є перешкодою для заявлення позивачем вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу, що відповідає приписам ч.3 ст.181 СК України.

Апеляційні доводи скаржника про те, що відповідач має на утриманні матір-пенсіонера доказами не підтверджуються, адже скаржником не надано доказів понесення витрат на утриманні його матері, яка, до того ж, отримує власну пенсію.

Факт спілкування батька з дитиною, про що вказано в апеляційній скарзі, не усуває необхідності батька брати участь в її матеріальному триманні до досягнення дитиною повноліття - ст. 180 СК України.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.05.2022 у даній справі має бути змінено в частині визначення розміру аліментів, що мають стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання дитини, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.05.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - змінити в частині визначення розміру аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача, вказавши, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щоміcячно.

У решті рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.05.2022 у даній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 15.06.2022.

Суддя-доповідач

Судді