Єдиний унікальний номер № 225/788/22
Провадження № 2/225/458/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
10 червня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Право власності на будинок підтверджується договором купівлі - продажу від 28 серпня 1984 року, що посвідчений державним нотаріусом Дзержинської нотаріальної контори, реєстраційний № 3428, та реєстраційним посвідченням Горлівського бюро технічної інвентаризації від 29.11.1984 року.
Відповідач по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онукою позивачки, яка з 2015 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 . Факт того, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з 2015 року по теперішній час підтверджується актом вуличного комітету від 26.01.2022, засвідченим печаткою Торецької міської Військово - цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області. Факт родинних відносин зі своєю онукою позивачка документально підтвердити не може, оскільки відповідачка, коли покидала місце своєї реєстрації забрала усі належні їй документи.
Позивачка зазначає, що ніколи не зверталася до відповідачки з проханням, щоб вона добровільно знялася з реєстрації з належного їй будинку, оскільки позивачці не відоме місце проживання даної особи. Родинних відносин з онукою позивачка не підтримує. У 2015 році відповідачка разом зі своєю родиною виїхала на постійне проживання до Російської Федерації, проте точного місця її знаходження, номеру телефону, тощо позивачка не має.
Позивачка до судового засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не інформувала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу від 28 серпня 1984 року, що посвідчений державним нотаріусом Дзержинської нотаріальної контори, реєстраційний № 3428, та реєстраційним посвідченням Горлівського бюро технічної інвентаризації від 29.11.1984 року.
У будинку АДРЕСА_1 , окрім позивачки зареєстровані: її онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також онук позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №239/89 від 26.01.2022.
Відповідачка по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає за вищевказаною адресою з 2015 року по теперішній час, що підтверджується актом вуличного комітету від 26.01.2022, засвідченим печаткою Торецької міської Військово - цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 , є власністю позивачки, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.
Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 , при цьому знайшли підтвердження обставини відсутності відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин понад один рік у вказаному житлі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач не ставить питання про стягнення з відповідачки судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі ст.319,321,391,405 ЦК України, керуючись ст.12,13,81,89, 247, 263,280-283 ЦПК України, ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя Є.В. Челюбєєв