Справа № 756/4027/22
Провадження № 2/756/3673/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2022 вищезазначену позовну заяву розподілено судді Ткач М.М.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись до Оболонського районного суду м.Києва із даним позовом, позивач зазначає, що згідно довідки про взяття на облік внутрішнього переміщення особи від 17.10.2014 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому посилаючись на те, що виїхати до місця проживання відповідача неможливо, оскільки в країні воєнний стан і активні бойові дії мають мінливий характер, а також з огляду на те, що відповідач фактично проживає на тимчасово окупованій території, просить суд розглядати справу за місцем фактичного його проживання.

При цьому, доказів того, що на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти, або позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання чи перебування відповідача, до позовної заяви не надано. Відсутні також докази домовленості подружжя (письмова угода тощо) про можливість розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на введений на території України воєнний стан не є підставою для розгляду справи за місцем проживання позивача.

Водночас з документів, долучених до матеріалів позовної заяви, зокрема, паспорта громадянина України відповідача, вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

За вказаних обставин справа не підсудна Оболонському районному суду м.Києва, а відносяться до територіальної юрисдикції (підсудності) Амвросіївського районного суду Донецької області.

Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №2710/38-14, відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року) визначено територіальну підсудність судових справ Амвросіївського районного суду Донецької області - Оріхівському районному суду Запорізької області.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області - Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

За таких обставин, справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Чарівна, 117-А).

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, разом з доданими до неї документами, передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (Запорізька область, м.Запоріжжя, вулиця Чарівна, 117-А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач