Провадження № 2/727/310/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря Желик І.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. ОСОБА_3, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Карачинцева А.Ю., ОСОБА_5 про визнання недійсними посвідчених актів ( нотаріальних дій)

Встановив:

ОСОБА_2 , в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними посвідчених актів (нотаріальних дій) посилаючись на те, що 31.10.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрінбанк», правонаступником якого є «Українська інноваційна компанія» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №274.

З метою забезпечення виконання позивачем умов договору кредиту , 31.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір, посвідчений Голубничою О.В., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 4979.

Згідно договору іпотеки , позивач передав відповідачу в іпотеку належно йому на праві власності нерухоме майно , а саме нежитлова будівля - оздоровчий комплекс з кафе баром, що знаходиться в АДРЕСА_1 під АДРЕСА_2 , загальною площею 277,95 кв.м..

Позивач належним чином зобов`язання за договором кредиту не виконав, тому між позивачем та відповідачем був укладений договір про задоволення вимог заставодержателя , згідно якого право власності на нерухоме майно переходить від позивача до відповідача . Відповідач в свою чергу, згідно договору від 06.03.2012 року передає нерухоме майно в оренду позивачу на три роки. Позивач в нерухомому майні продовжує здійснювати господарську діяльність , сплачує комунальні платежі. Та між сторонами укладається попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна.

На підставі договору від 17.01.2012 року про задоволення вимог іподекодержателя ПАТ «Укрінбанк» став власником нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром по АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м.

02.02.2012 року Чернівецьким обласним комунальним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером №159599216, номер запису 1245/258/224 в книзі 166, стор. 55 було проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрінбанк».

Згідно укладеного 22.09.2015 року попереднього договору між ПАТ «Укрінбанк» та сином позивача ОСОБА_5 сторони зобов`язалися , зокрема: «Продавець» ПАТ «Укрінбанк» та «Покупець» ОСОБА_5 домовились не пізніше 22.11.2015 року укласти договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м.; об`єкт відчужується за ціною 1615000 грн., які за взаємною домовленістю сторін повинні бути сплачені Покупцем на рахунок Продавця № НОМЕР_1 .

З дати укладення договору від 22.09.2015 року, позивачем, загальну площу нежитлової будівлі з площі 277.95 кв.м. збільшено на площу 544.9 кв.м. за погодженям з Відповідачем , згідно протоколу № 34 засідання правління відповідача від 15.05.2012 року.

На виконання умов Договору від 22.09.2015 року ОСОБА_5 провів оплату, а саме: 22.09.2015 року на суму 715000,00 грн., 12.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 22.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 05.11.2015 року на суму 100000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 100000,00 грн., а всього перераховано грошові кошти на загальну суму 11265000.00 грн. Та за рахунок орендних платежів сплачено 150000 грн . Тобто всього на виконання договору купівлі - продажу позивачем сплачено 1315000 грн. Вказані грошові кошти отримано ПАТ «Укрінбанк».

У зв`язку з тяжким фінансовим становищем ПАТ « Укрінбанк» , постановою Правління Національного Банку України 3659/БТ від 01.10.2015 року банк було визнано проблемним строком на 80 днів та введено обмеження щодо його діяльності , зокрема введено обмеження щодо відчуження майна банку. Таким чином укладення основного договору стало неможливим.

Тому з метою укладення основного договору після відновлення ліквідності ПАТ «Укрінбанк» та зняття обмежень НБУ, за ініціативою відповідача 20.11.2015 року рішенням №157 правління відповідача внесено зміни про терміни повного розрахунку за попереднім договором до 20.11.2017 року .

Вказує, що з моменту запровадження процедури ліквідації у ПАТ «Укрінбанк» поточний рахунок № НОМЕР_1 не міг використовуватися у діяльності банку зокрема, з метою зарахування коштів позивачем на умовах попереднього договору. Відтак виконання умов попереднього договору , у передбачений ним спосіб (шляхом сплати грошових коштів) стало неможливим. Позивач неодноразово звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В. правонаступником якої є ОСОБА_6 з проханням повідомити реквізити на оплату коштів за попереднім договором. Разом з тим відповідач письмово таких реквізитів не повідомив, зазначивши усно, що реквізити для виконання умов договору будуть повідомлені додатково.

Вказує що в 2016 році були задоволені позови власників / акціонерів ПАТ « Укрінбанк» про визнання незаконною та скасування постанови правління НБУ від 24.12.2015 року №934 « Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду від від 24.12.2016 року № 239 « Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та про визнання незаконною та скасування постанови Правління НБУ від 22.03.2016 року № 180 « Про відкликання банківської ліцензії за ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» рішення виконавчої дирекції Фонду № 385 від 22.03.2016 року « Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк». Тому стверджує, що власниками ПАТ «Укрінбанк» незаконно ініційовано зміни щодо найменування ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Українська інноваційна компанія» При цьому посилається на рішення Верховного суду у справі № 910/7828/17 , згідно якого встановлено, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Укрінбанк» В зв`язку з знахначеним стверджує, що з моменту перереєстрації ПАТ «Українська інноваційна компанія не набула прав ПАТ «Укрінбанк2 та не мала права через свої органи управління, вчиняти правочини щодо відчуження майна ПАТ «Укрінбанк»

Однак, ПАТ «Українська інноваційна компанія» відчужило нерухоме майно на підставі наступних правочинів

А) 08.11.2017 року на підставі акту прийомки - передачі між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ТОВ «Столицяінвест 2008» (зареєстровано в реєстрі за №26312-26313), який посвідчено приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу, власником вказаного нерухомого майна стало ТОВ «Столицяінвест 2008», м. Київ, вул. Пироговського, 19, кор. 6. Право власності зареєстровано 09.11.2017 року в 08:55:40 годин, індексний номер 38024848, номер запису про право власності 23263502 приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу;

б) 21.11.2017 року на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна (нотаріальний бланк НМХ 177642), який посвідчено приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу, власником вказаного нерухомого майна став ОСОБА_3 . Підставою для оформлення права власності є договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Столицяінвест 2008», серія та номер: реєстровий номер 27210, виданий 20.11.2017 року, видавник: приватний нотаріус Чуловський В.А. Київського міського нотаріального округу; заява про вихід з товариства, серія та номер НМХ 177642, реєстровий номер 27262, видана 21.11.2017 року, видавник: приватний нотаріус Чуловський В.А. Київського міського нотаріального округу; Протокол загальних зборів, серія та номер 4, виданий 21 листопада 2017 року, видавник ТОВ «Столицяінвест 2008», технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 23.11.2017 року, видавник: Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації.

Право власності зареєстровано 24.11.2017 року в 16:44:47 год., індексний номер 38373550, номер запису про право власності 23595750.

Крім того вказує, що листом Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №272 від 12.08.2018 року зазначено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_2 розташована будівля оздоровчого комплексу з кафе баром літ. А загальною площею 544.90кв. м.

Також зазначає, що у відповідності до технічного паспорту від 30.04.2015 року що виданий Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 площа нежитлової будівлі становить 455 кв.м. Таким чином ПАТ «Укрінбанк» передано до статутного капіталу ТОВ «Столицяінвест 2008» нерухоме майно площею 277.95 кв.м. однак загальна площа нерухомого майна становить 455 кв.м.

Окрім цього , при вчиненні реєстраційної дії 21.11.2017 року нотаріусом Чуловським В.А. було посвідчено реєстраційну дію про вихід учасника товариства із видачею йому майна товариства. Однак при цьому не була визначена вартість частки майна що належить ОСОБА_3 , як учаснику товариства, тобто видане майно не було оцінене товариством за ринковою вартістю. Приватним нотаріусом у розділі підстава виникнення права власності зазначено посилання на технічний паспорт від 23.11.2017 року , однак вартості майна не зазначено.

Таким чином позивач , вказуючи що ПАТ « Укрінком» не мало дієздатності розпоряджатися майном ПАТ «Укрінбанк» та посилаючись на те, що співвласником нерухомого майна є ОСОБА_1 , від якого не було отримано згоди на передачу нерухомого майна , а також те, що приватним нотаріусом Чуловським В.А. було посвідчено правочин на підставі недостовірних даних та посилаючись на норми законодавства просить визнати недійсним правочин посвідчений приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського нотаріального округу від 08.11.2017 року про внесення нерухомого майна а саме: нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе баром, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 277.95 кв.м. до статутного фонду ТОВ «Столицяінвест 2008» та визнати недійсним правочин посвідчений приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу від 21.11.2017 року про передачу нерухомого майна а саме: нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе баром, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 277.95 кв.м. у власність ОСОБА_3

27 серпня 2021 року від ОСОБА_3 надійшли до суду пояснення, в яких останній вказує, що позивач вже звертався до суду з позовною заявою подібного характеру до відповідача ТОВ «Столиця інвест 2008» в рамках справи 727/3555/18. Вказує, що Верховним судом було відмовлено в задоволенні позову у вказаній справі. Оскільки позивач в даній справі оперує аналогічними аргументами, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

16.09.2021 року представник позивача надіслав до суду письмові пояснення у справі, в яких вказує, що пояснення ОСОБА_3 надійшли до суду без накладеного електронно- цифрового підпису , відтак нема підстав брати їх до уваги. Також обгрунтування відповідача щодо того, що в даному позові позивач посилається на аналогічні обставини називає надуманими. Та звертає увагу, що в справі № 727/3555/18 позивачем була інша особа - ОСОБА_5 . Вказує, що в даній справі, права позивача порушуються тим, що останній є орендарем та співвласником нерухомого майна і позбавлений доступу до нього, внаслідок незаконного його відчуження. Посилається також на те, що ПАТ « Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Укрінбанк», тому не мало права відчужувати спірне нерухоме майно. Посилаючись на наведене та норми законодавства просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник позивача , зокрема, звертав увагу суду на те, що права ОСОБА_1 в даній справі є порушеними тим, що саме він здійснював добудову до спірних нежитлових приміщень і площа їх на час відчуження банком була значно більшою ніж зазначено в договорі. Також вказував, що позивач є співвласником цих приміщень, що підтверджується виготовленим на замовлення позивача технічним паспортом, копія якого додана до матеріалів справи. Крім того, стверджував, що платежі за попереднім договором вносилися саме позивачем і його підпис , як платника наявний у відповідних квитанціях.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, вказуючи, що в даній справі відсутнє порушене право позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступне:

10.12.2001 року ОСОБА_1 видано державний акт на право постійного користування землею, площею 0.0455га, що знаходиться в АДРЕСА_3 , що вбачається з державного акту на право постійного користування землею № І -ЧВ № 002281 ( а.с18).

Як вбачається з копії витягу з протоколу № 34 засідання правління ПАТ «Укрінбанк» від 15 травня 2012 року, ОСОБА_1 , який орендує приміщення нежитлової будівлі - оздоровчого комплексу з кафе - баром, що знаходиться в АДРЕСА_3 загальною площею 277.95 кв.м. надано дозвіл на реконструкцію даху та добудову з дозволом про подальший викуп приміщення ( а.с.12)

Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 05.11.2002 року № 508/13 ОСОБА_1 дозволено будівництво оздоровчого комплексу з кафе- баром по АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0.0455га, наданій йому в постійне користування ( а.с.31)

22.09.2015 року між ПАТ «Укрінбанк» та ОСОБА_5 укладено Попередній договір ( а.с.19), відповідно до якого «Продавець» ПАТ «Укрінбанк» та «Покупець» ОСОБА_5 домовилися не пізніше 22.11.2015 року укласти договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_3 , загальною площею 277,95 кв.м.; об`єкт відчужується за ціною 1615000 грн., які за взаємною домовленістю сторін повинні бути сплачені Покупцем на рахунок Продавця № НОМЕР_1 згідно з наступного графіку: в день підписання Попереднього договору 715000 грн. на доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу; протягом двох місяців з моменту укладання Попереднього договору 900000 грн. Основний договір, а саме: Договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром укладається Сторонами після повної сплати вартості об`єкту купівлі-продажу на визначених Попереднім договором умовах.

З витягу з протоколу № 137 засідання правління ПАТ «Укрінбанк» від 25 вересня 2015 року встановлено, що зборами погоджено ОСОБА_5 зміни до п.3.3 Попереднього договору від 22.09.2015 року щодо графіку внесення платежів на виконання попереднього договору ( а.с.13)

20.11.2015 року рішенням 157 Правління ПАТ «Укрінбанк» внесено зміни про терміни повного розрахунку за попереднім договором від 22.09.2015 року, а саме: покупцю ОСОБА_5 встановлено інший термін внесення другої частини оплати до 20.11.2017 року ( а.с.14)

На виконання умов Договору від 22.09.2015 року ОСОБА_5 провів оплату, а саме: 22.09.2015 року на суму 715000,00 грн., 12.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 22.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 05.11.2015 року на суму 100000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 100000,00 грн., а всього перераховано грошові кошти на загальну суму 1165000,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій ( а.с.15-17). Вказані грошові кошти отримано ПАТ «Укрінбанк».

08.11.2017 року, на підставі акту прийомки - передачі між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ТОВ «Столицяінвест 2008» (зареєстровано в реєстрі за №26312-26313), який посвідчено приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу, власником вказаного нерухомого майна стало ТОВ «Столицяінвест 2008», м. Київ, вул. Пироговського, 19, кор. 6. Право власності зареєстровано 09.11.2017 року в 08:55:40 годин, індексний номер 38024848, номер запису про право власності 23263502 приватним нотаріусом Чуловським В.А. Київського міського нотаріального округу ( а.с.30)

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованого 09.11.2017 року встановлено, що нежитлова будівля загальною площею 277.95 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 , в розмірі частки 1 , належить на праві приватної власності ТОВ «Столиця інвест 2008» ( а.с.21)

20.11.2017 року, на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Столицяінвест 2008», реєстровий номер 27210, виданого 20.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловськиим В.А., власником спірного нерухомого майна став ОСОБА_3 ( а.с. 139 -140)

Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 видано технічний паспорт від 30.04.2015 року, з якого встановлено, що площа нежитлової будівлі, яка знаходиться по АДРЕСА_2 становить 455 кв.м ( а.с. 22-29)

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч.1 ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України).

За змістом пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

У частині першій статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину (частина третя статті 215 ЦК України).

Власний інтерес заінтересованої особи полягає у тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними посвідчених актів нотаріальних дій, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що саме він вносив платежі за попереднім договором, тому його право є порушеним.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні попереднього договору від 22.09.2015 року, його сторонами є ПАТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_5 . Доводи позивача, про те, що платежі на виконання попереднього договору вносилися саме ним та вказівки про те, що його підпис, як платника, наявний в квитанціях про зазначені оплати, суд до уваги не приймає, так як в квитанціях ( а.с. 15-17) платником зазначений ОСОБА_5 . Та позивачем не надано доказів того, що саме його підпис, як платника, значиться на вказаних квитанціях.

Позивач обґрунтовує своє порушене право ще й тим, що, на його думку, він став співвласником спірного нежитлового приміщення, так як здійснював до нього суттєву добудову, внаслідок чого воно збільшилося з 277.95 кв.м до 455 кв. м. В своїх доводах позивач посилається на виданий 30.04.2015 року, на його ім`я, Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації технічний паспорт. З даного приводу суд зазначає, що ч.3 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, таким чином технічний паспорт не є правовстановлюючим документом та не засвідчує право власності позивача на спірну нежитлову будівлю чи його частину.

З огляду на наведене, у правовідносинах, що склалися, суд не вбачає порушеного права позивача ОСОБА_1 .

Інших доказів на обгрунтування його порушеного права, позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, в разі відмови в позові, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4,12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273,275 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., ОСОБА_3, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Карачинцева А.Ю., ОСОБА_5 про визнання недійсними посвідчених актів ( нотаріальних дій) , відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.01.2022 року

Суддя Н.М.Танасійчук