№ 336/3961/20
Пр. № 2/336/75/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж 24.07.2020 р. звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 23.11.2019 р. працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено: споживач здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку-підключення електророзетки.

По даному факту порушення Правил, на підставі п.8.2.6 було складено акт № 10000758 від 23.11.2019 р.

Відповідно до п.п.4 п.8.4.8, п.п.6 8.4.2, п.8.4.13 Правил, визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил у сумі 41534,47 грн. і виписано рахунок.

За позовом позивач просить стягнути з відповідача 41534,47 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 31.08.2020 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 07.10.2020 р. у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

07.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.11.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

30.11.2020 р. розгляд справи відкладено на 04.02.2021 р. за клопотанням представника позивача.

04.02.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 27.05.2021 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

27.05.2021 р. розгляд справи відкладено на 01.09.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

01.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 27.10.2021 р. через перебування судді у відпустці.

27.10.2021 р. розгляд справи відкладено на 19.01.2022 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

19.01.2022 р. розгляд справи відкладено на 14.04.2022 р. на підставі п.2 ч.1 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

14.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 01.06.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (а.с.35-37) та запереченнях на пояснення (а.с.61-62).

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позов (а.с.24-25) та поясненнях на відповідь на відзив (а.с.44-45).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

В поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 23.11.2019 р. працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_1 , та було виявлено порушення п.п.20 п.5.5.5.8 ПРРЕЕ і складено акт № 10000758, що є підставою для стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії.

Акт про порушення № 10000758 від 23.11.2019 р. (а.с.5) було складено у присутності ОСОБА_2 та вказано, що власником будинку є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді на запит суду Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради від 11.08.2020 р., відповідно до наданих відомостей з Державного реєстру виборців, які передані Департаменту для створення реєстру територіальної громади, за адресою: АДРЕСА_2 заєреєстроване місце проживання ОСОБА_1 . Однак зазначають, що у зв`язку з тим, що у Департаменті на дану особу відсутня картка реєстрації особи, підтвердити зазначену інформацію не представляється можливим (а.с.18).

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с.26-27) вбачається, що відповідач з 06.04.1979 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту № 005 від 29.08.2021 р., складеного квартальним комітетом № 145 Шевченківського району м.Запоріжжя, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 1995 р. (а.с.69).

Інформації щодо власників будинку АДРЕСА_1 позивач, в процесі розгляду справи, не надавав, клопотань про її витребування не заявляв.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що в процесі розгляду справи, позивачем не надано допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 на час складання акту про порушення мешкала за адресою: АДРЕСА_2 або є власником нерухомості, і, відповідно, користується (є споживачем) послуг ПАТ «Запоріжжяобленерго», а тому її причетність до порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які виявлено 23.11.2019 р. за вказаною адресою, не доведено, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Наданий позивачем витяг з відповідної програми, яка використовується ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с.8), як доказ договірних відносин між сторонами, суд оцінює критично, оскільки згаданий доказ не відповідає вимогам ЦПК України, які визначені для письмових та електронних доказів (ст.95, 100 ЦПК України), а тому, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 223, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (м.Запоріжжя, вул.Волгоградська, 25, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення вартості не облікованої електроенергії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк