Номер провадження 2/754/2289/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю: секретаря судових засідань Чехун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (штрафів) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення пені (штрафу) за прострочення сплати аліментів понад два роки в сумі 24 011,39 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 23.01.2017 відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання спільного сина у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду 04.01.2017 і до повноліття дитини. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів з 13.05.2019, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, ігнорує державного виконавця та заборони винесені ним. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Внаслідок цього станом на 01.12.2021 за ним утворилась заборгованість з виплати аліментів на суму 80 037,99 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 196 СК України та на ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», вказує, що за розрахунком державного виконавця за період з 13.05.2019 по 01.12.2021 сума пені (штрафу), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 24 011,39 грн., тобто 30 % суми заборгованості, яка перевищує 2 роки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 08.02.2022.

Розгляд справи 08.02.2022 та 28.03.2022 відкладався.

У судове засідання 07.06.2022 сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.01.2017 у справі № 355/4/17 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис №69); після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновлено її дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошинівка Баришівського району Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду (04 січня 2017 року) і до повноліття дитини.

На виконання вказаного вище рішення було видано виконавчий лист № 355/4/17 від 07.02.2017.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 54313645 від 03.12.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 355/4/17 від 07.02.2017, відповідно до якого загальний розмір заборгованості станом на 01.12.2021 становить 80 037,99 грн. (а.с. 7).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, штраф та пеня виступають засобами впливу на боржника, але не є тотожними і мають різний порядок нарахування, накладення та стягнення.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону "Про виконавче провадження". Згідно з абзацом другим частини першої статті 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною четвертою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому, постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Таким чином, штраф, передбачений ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", накладається постановою державного виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є стягнення саме штрафу з відповідача у зв"язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів понад два роки (80037,99 грн.*30%=24 011,39 грн.). Вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, яка розраховується за правилами частини першої статті 196 СК України, позивач не заявляла.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене, штраф за прострочення сплати аліментів в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватися державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (штрафів) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання:АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК