Справа № 344/4002/22
Провадження № 22-ц/4808/676/22
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Домбровською Г.В. 30 березня 2022 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця, скасування постанови про арешт коштів боржника ,

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, скасування постанови про арешт коштів боржника.

Скаргу мотивовано тим, що 08 жовтня 2021 року нею отримано повідомлення з ПАТ «ПриватБанк» про арешт її пенсійного рахунку виконавчою службою м.Івано-Франківська., після чого 12 жовтня 2021 року вона звернулась до відділення та взяла виписку - підтвердження, що їй перераховується на цей рахунок пенсійні виплати з рахунку та принесла у відділ державної виконавчої служби м.Івано-Франківська. Однак державний виконавець Керницький А.В. не вчинив належних дій, передбачених законом, для вирішення її звернення. Враховуючи карантин, святкові та вихідні дні, новорічні свята та її стан здоров`я, відсутність постанови про арешт майна не мала змоги раніше звернутись до суду.

Просила визнати незаконними дії/бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А.В., вчинені ним у ході виконавчого провадження №37718890, а саме накладення арешту на кошти пенсійного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в відділенні АТ КБ «Приватбанк» м. Івано-Франківська;

скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А.В. про арешт коштів боржника ВП №63965250 від 07.10.2021 року (а.с.1-4).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 березня 2022 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику без розгляду (а.с.18-21).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права.

Апелянт вказує, що дізналась про арешт її пенсійного рахунку від АТ КБ «ПриватБанк» через смс-повідомлення по телефону 08 жовтня 2021 року. 12 жовтня звернулась до відділення банку за довідкою про пенсійну картку та надала виконавцю. Постанови про арешт її рахунку він не надав, а сказав представити йому ще виписку про рух коштів по картці за півроку, написати заяву про розблокування картки, зареєструвати та принести йому. Після її неодноразових звернень до державного виконавця, лише 26 жовтня 2021 року була зареєстрована письмова відмова за підписом начальника відділу Пахалюка Р., отримана нею пізніше. Копію оскаржуваної постанови від 07 жовтня 2021 року нею отримано 21 лютого 2022 року. У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні виїхали в Тернопільську область. Поштове відділення не працювало, тому вдалось відправити скаргу лише 22 березня 2022 року.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати (а.с. 18).

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд, керуючись ч. 1 ст.ст. 447, 449 ЦПК України, ч. 1 ст 127 ЦПК України, встановивши, що скаргу подано після закінчення встановленого законом строку для звернення до суду з відповідною скаргою на дії та рішення державного виконавця, питання про поновлення процесуального строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця заявником не ставиться, а посилання скаржника на встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, святкові та вихідні дні, новорічні свята, хворобливий стан, військовий стан як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду, є лише загальними формулюваннями, не конкретизованими належними доказовими фактами.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що 22 березня 2022 року (дата поштового відправлення скарги) ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою про визнання незаконними дії (бездіяльності) старшого державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А.В., вчинені ним у ході виконавчого провадження №37718890, а саме накладення арешту на кошти пенсійного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в відділенні АТ КБ «Приватбанк» м. Івано-Франківська; скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керніцького А.В. про арешт коштів боржника ВП №63965250 від 07.10.2021 року.

Як вказує заявник, про існування арешту коштів вона дізналась 08 жовтня 2021 року, а в подальшому 12 жовтня 2021 року надала довідку про пенсійну картку державному виконавцю. 01 грудня 2021 року на адресу скаржника надійшов лист заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відмову в задоволенні її вимог щодо арешту пенсійної картки.

Згідно листа ВДВС в м.Івано-Франківську №26111 від 21.02.2022 року представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлено копію постанови про арешт коштів ВП №63965250 від 07.10.2021 року боржник ОСОБА_1 , постанову про арешт коштів боржника ВП №63965554 від 11.01.2022 року боржник по справі ОСОБА_3 , копію заяви ОСОБА_1 від 13.10.2021 року і копії доданих до заяви документів (а.с.5).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 123 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналогічний висновок викладений в постанові ВС від 16.02.2022 року №200/9991/19, провадження №61-10165 св 21.

Як слідує зі змісту скарги ОСОБА_1 не заявляла клопотання про поновлення строку та не навела достатніх причин пропуску строку на оскарження дій державного виконавця, лише зазначала, що вона не володіє спеціальними знаннями в галузі права, раніше звернутися до суду не могла через карантин,святкові та вихідні дні,новорічні свята.

Проте, колегія суддів вважає, що посилання у скарзі на дію карантину ще не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнями і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій. Твердження апелянта на хворобливий стан (гіпертонічна хвороба ризик високий) не підтверджені належними чи допустимими доказами.

Таким чином встановивши, що скарга подана із пропуском строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України та скаржником не додано клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою із зазначенням поважних причин, суд дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду із роз`ясненням заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (подати клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано норми матеріального та процесуального права, доводи апелянта не дають підстав для скасування правильної по суті ухвали суду, а тому її слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк