Провадження № 22-ц/824/2290/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про оскарження рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просив заборонити Київській міській раді та її виконавчим органам, зокрема Департаменту земельних ресурсів вчиняти будь-які дії спрямовані на поділ, об`єднання, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :62:012:0093.

В обґрунтування заяви вказував, що рішенням Київради № 136/6187 від 20 листопада 2018 року йому було передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,3631 га (кадастровий номер :62:012:0093) для експлуатації та обслуговування торговельного комплексу на АДРЕСА_1 .

Також вказував, що ним буде подана до суду позовна заява до Київської міської ради щодо оскарження рішення Київської міської ради № 1553/1594 від 24 червня 2021 року «Про розірвання договору оренди земельної ділянки у Деснянському районі м. Києва від 01.03.2019 року № 584».

Щодо необхідності застосування заходів забезпечення до подачі позовної заяви заявник зауважує, що відповідач, як власник земельної ділянки з кадастровим номером :62:012:0093 може здійснити її поділ до моменту вирішення справи по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що відмова у забезпеченні позову унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач, як власник земельної ділянки з кадастровим номером :62:012:0093 може здійснити її поділ до моменту вирішення справи по суті, в результаті чого буде відсутня земельна ділянка, яка була предметом договору оренди з відповідною площею та кадастровим номером.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заявником не наведено обставин та мотивів, яким чином невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київради № 136/6187 від 20 листопада 2018 року ОСОБА_1 було передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,3631 га (кадастровий номер :62:012:0093) для експлуатації та обслуговування торговельного комплексу на АДРЕСА_1 .

В подальшому, Київською міською радою було прийнято рішення № 1553/1594 від 24 червня 2021 року «Про розірвання договору оренди земельної ділянки у Деснянському районі м. Києва від 01.03.2019 року № 584».

Позивач вказує, що готує позовну заяву немайнового характеру щодо визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 1553/1594 від 24 червня 2021 року «Про розірвання договору оренди земельної ділянки у Деснянському районі м. Києва від 01.03.2019 року № 584» з підстав невідповідності зазначеного рішення вимогам Закону.

В судовому засіданні, представник заявника повідомив, що у січні 2022 року відкрито провадження за його позовом до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання незаконним та скасування рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчинення певних дій.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Однак, судом першої інстанції не достатньо враховано зазначені положення законодавства та конкретних обставин справи та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, а тому колегія суддів вважає за необхідне цю ухвалу суду скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на те, що предметом спору в даній справі є визнання незаконним та скасування рішення відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому заборона Київській міській раді та її виконавчим органам, зокрема Департаменту земельних ресурсів вчиняти будь-які дії спрямовані на поділ, об`єднання, скасування державної реєстрації вказаної спірної земельної ділянки, що є предметом договору оренди, до закінчення розгляду справи по суті відповідатиме меті забезпечення позову.

За таких обставин та з урахуванням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді та її виконавчим органам, зокрема Департаменту земельних ресурсів до закінчення розгляду справи по суті вчиняти будь-які дії спрямовані на поділ, об`єднання, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :62:012:0093, що є достатнім, необхідним і співмірним заходом забезпечення позову за обставин зазначеного спору, який виник між сторонами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що ухвалена з неповним дотриманням норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Заборонити Київській міській раді та її виконавчим органам, зокрема Департаменту земельних ресурсів вчиняти будь-які дії спрямовані на поділ, об`єднання, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :62:012:0093.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: