печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Соколова О.М.,

при секретарі: Матвійчуку В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) бурлаки Р.В. щодо неврахування сплачених ОСОБА_1 аліментів в межах виконавчих проваджень №59905327 та № 61050085,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) Бурлаки Р.В. щодо неврахування сплачених ОСОБА_1 аліментів в межах виконавчих проваджень №59905327 та № 61050085.

Заявлені вимоги мотивовані тим, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15.09.2019 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 ( десять тисяч) грн. щомісячно з подальшою індексацією до повноліття дітей, починаючи з 03.09.2018 р. Солом`янським РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) було відкрито два виконавчих провадження: №59905327 та № 61050085. В межах виконавчого провадження № 5905327 були сплачені аліменти в розмірі 10 068,70 грн. В межах виконавчого провадження № 61050085 в період грудня 2019 р. по вересень 2020 року були сплачені аліменти на суму щонайменше 27 885,00 грн. Однак, старший державний виконавець Бурлака Р.В. не врахував сплачені божником аліменти,здійснюючи розрахунок заборгованості. Тому скаржник вважає, що дії державного виконавця є неправомірними та порушують його права як платника аліментів. За цих підстав скаржник просить:визнати неправомірними дії старшого державного виконавця. Солом`янським РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) Бурлаки Р.В. щодо неврахування сплачених ОСОБА_1 аліментів в межах виконавчих проваджень №59905327 та № 61050085; зобов`язати старшого державного виконавця. Солом`янським РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) Бурлаку Р.В. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 61050085 з урахуванням сплачених сум аліментів в межах виконавчого провадження №59905327.

11.01.2021 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу від стягувача ОСОБА_4 , в якому остання, заперечувала проти задоволення скарги, просила відмовити та зазначила, що державним виконавцем були враховані всі сплачені боржником ОСОБА_1 аліменти в межах виконавчих проваджень № 59905327 та № 61050085. Вказала, що відповідно до довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_1 з аліментів за період з 03.09.2018 р. по 01..05.2020 р. на утримання доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становить 190 000 ( сто дев`яносто тисяч ) грн. 00 коп. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 почав виплачувати аліменти лише в березні 2020 року в примусовому порядку. Так, ОСОБА_4 посилається в своєму відзиві на те, що підстав для розгляду в межах поданої скарги на дії державного виконавця щодо неврахування грошових коштів, сплачених боржником в якості аліментів, немає.

19.10.2021 року стягував ОСОБА_4 подала до суду копію розрахунку заборгованості № 127314 від 01.09.2021 року, зроблену старшим державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) Бурлакою Р.В. в рамках виконавчого провадження № 61050085.

Скаржник в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Проте подала письмову заяву, в якій вказав про розгляд скарги у її відсутність, проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15.09.2019 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 ( десять тисяч) грн. щомісячно з подальшою індексацією до повноліття дітей, починаючи з 03.09.2018 р. Солом`янським РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) було відкрито два виконавчих провадження: №59905327 та № 61050085.

У скарзі боржник ОСОБА_1 вказує про те, що ним були сплачені певні суми аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 ,а саме з грудня 2019 р. по вересень 2020 р., місце мале інші платежі, але боржник не надав суду жодних документів на підтвердження.

Крім того ж боржник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що державним виконавцем не були враховані якісь конкретні сплачені суми аліментів, що він будь-коли повідомляв державного виконавця про сплату ним аліментів на утримання дітей.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як вказує стягувач ОСОБА_4 в своєму відзиві на скаргу, ОСОБА_1 почав сплачувати аліменти на утримання дітей лише березні 2020 р., в примусовому порядку. Протягом вересня 2018 р. по грудень 2020 р. ОСОБА_4 ніяких поштових переказів від ОСОБА_1 , не отримувала.

Відповідно до розрахунку заборгованості № 127314 від 01.09.2021 року в межах виконавчого провадження № 6105085 наявна заборгованість зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становить 320 069 ( триста двадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тих з батьків, хто приживає окремо від дитини.

ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та знав про свій обов`язок щодо їх сплати.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу ( аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного Кодексу України. Обов`язок утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Протягом березня-вересня 2020 року ОСОБА_1 самостійно здійснював перерахування аліментів на рахунок Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), що підтверджується квитанціями. ОСОБА_1 не надав суду жодних підтверджувальних документів, що останній повідомляв державного виконавця про будь-які інші суми сплачених ним безпосередньо ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей.

Тому суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) Бурлака Р.В. врахував всі платежі сплачені боржником ОСОБА_1 аліментів в межах виконавчих проваджень № 59905327 та № 61050085.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року за № 512/5, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За цих підстав, на даний час відсутні порушення прав боржника, що стверджує необґрунтованість вимог скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 353, 354, 355, 447, 448, 449, 451 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції ( м.Київ) бурлаки Р.В. щодо неврахування сплачених ОСОБА_1 аліментів в межах виконавчих проваджень №59905327, № 61050085- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.М.Соколов