КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/256/22

Апеляційне провадження 22-ц/824/6395/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Гойденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Радзивіл А.Г., про відмову у забезпеченні позову за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

в с т а н о в и в :

у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,600 га для ведення садівництва, кадастровий номер: :02:003:0054, державний акт серія ЯК № 346794 та гараж НОМЕР_1 загальною площею 76 кв м, який знаходиться у гаражному кооперативі «Південний», за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на праві власності.

В обґрунтування заяви зазначала, що з 18.06.1986 по 06.09.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За час шлюбу за спільні кошти збудовано житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який ще не оформлено, а також придбано гараж НОМЕР_1 загальною площею 76 кв м у гаражному кооперативі «Південний».

Житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,600 га для ведення садівництва, кадастровий номер: Державний акт на право власності на земельну ділянку та технічний паспорт БТІ на будинок виготовлені на ім`я чоловіка: ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №158127874 від 01.03.2019 право власності на гараж НОМЕР_1 , який знаходиться у гаражному кооперативі «Південний» оформлено також на ОСОБА_2 .

Вона має намір звернутися з позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю та про поділ майна подружжя, а тому невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2022 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви. Посилається на порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову. А саме, суд навів норми закону, якими врегульовано питання щодо забезпечення позову, але ці норми не застосував. Вважає безпідставним посилання суду на те, що копія акту на право власності на земельну ділянку не завірена належним чином, оскільки цей документ знаходиться у відповідача і вона не має оригіналу. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Витяг про реєстрацію права власності є документом нового зразка, що посвідчує право власності. Законом не передбачено процедуру отримання на поновлення витягу кожного року, а тому відмова суду з тих підстав, що нею не надано витяг з реєстру станом на час звернення є неправомірною. ОСОБА_2 змінив замки у будинку, неї у будинок не допускає, там проживають невідомі особи. Така ж сама ситуація і з гаражем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення заявниці, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження наведених у заяві про забезпечення позову обставин та що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів заявниці.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позов до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявниця просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,600 га для ведення садівництва, кадастровий номер: :02:003:0054, державний акт серія ЯК № 346794.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1 вказує, що спір стосується спілного сумісного майна подружжя та предметом спору є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який ще не оформлено. Проте питання про забезпечення позову шляхом заборони відчуження даного будинку заявниця не ставить.

До заяви додано копію Державного акта на право власності на земельну ділянку, з якого вбачається, що земельна ділянка, на яку заявниця просить накласти арешт, надана ОСОБА_2 на підставі рішення Гоголівської сільської ради, а не придбана на спільні кошти подружжя.

Відтак із заяви про забезпечення позову, який заявниця бажає подати в майбутньому не вбачається чи є ця земельна ділянка предметом майбутнього спору та підстави такого позову.

Заявниця також просить накласти арешт на гараж НОМЕР_1 загальною площею 76 кв м, який знаходиться у гаражному кооперативі «Південний», за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

У підтвердження того, що дане майно належить ОСОБА_2 заявниця надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 158127874 від 01.03.2019, тобто витяг зроблено майже за три роки до подачі заяви. При цьому заявниця зазначає, що ОСОБА_2 не допускає неї ні до будинку, ні до гаража, та цими об`єктами користуються невідомі їй особи, а із заяви про забезпечення позову не вбачається, що ОСОБА_1 має намір подати позов до інших осіб, крім ОСОБА_2 .

Відтак суду для позитивного вирішення питання про накладення арешту на майно необхідно пересвідчитися в тому, що таке майно належить саме особі, до якої буде заявлено позов, а не будь - яким третім особам.

Наданий заявницею витяг з Державного реєстру не підтверджує ці обставини, оскільки з 01.03.2019 таке майно могло бути відчужене.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що за наданими заявницею документами неможливо перевірити чи дійсно між сторонами виник спір відносно того майна, про яке йдеться у заяві про забезпечення позову, наявності такого майна саме у відповідача тощо.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Так, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено процедуру отримання витягу про реєстрацію права власності кожного року. Проте, саме на особу, яка звертається із заявою про забезпечення позову до подачі позову покладено обов`язок довести, що між сторонами дійсно виник спір щодо майна, про накладення арешту на яке ця особа просить та що це майно на день вирішення питання про забезпечення позову належить відповідачу, а не третім особам.

Таких обставин заявниця належними та допустимими доказами не довела.

У разі пред`явлення позову заявниця не позбавлена права ставити питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та гараж, проте при розгляді даної заяви суд першої інстанції позбавлений можливості надати належну правову оцінку обставинам, на які посилається заявник через відсутність належного обґрунтування із зазначенням відповідних доказів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 13.06.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук