Головуючий у суді першої інстанції: Вовк С.В.
У Х В А Л А

13 червня 2022 року місто Київ

справа №757/40478/20-ц

провадження№22-ц/824/6873/2022

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 січня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 18 січня 2022 року задоволені позовні вимоги ТОВ "Житло-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Житло-Сервіс" заборгованість за фактично надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 24 212,45 грн. та судовий збір у сумі 2102 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 18 лютого 2022 року подав через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 травня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху, а особі, яка її подала, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, - подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, сплати судового збору.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 3 травня 2022 року ОСОБА_1 надіслав заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та заявляє клопотання про зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. В обґрунтування заяви зокрема зазначає, що він є пенсіонером за віком, з 26 лютого 2022 року у зв`язку з введенням військового стану на території України є внутрішньо переміщеною особою і не проживає у м.Києві

Проте, Київський апеляційний суд не приймає зазначені доводи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини наголошує, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року) судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору (зменшення його розміру) майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він є пенсіонером, та є внутрішньо переміщеною особою, та перебуває у скрутному становищі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та достатніми доказами.

Посилання апелянта на те, що на території України введений військовий стан, також не є підставою для звільнення, розстрочення, відстрочення або зменшення сплати судового збору відповідно до закону.

Жодних документів (довідка про доходи з Державної податкової служби (за 2021 рік), довідка з Пенсійного фонду, довідка з служби соціального захисту, довідка про відсутність майна, довідка про пошкодження майна, тощо) на підтвердження обставин, які могли бути підставою для звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення сплати судового збору, ОСОБА_1 суду не надано.

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки він є споживачем комунальних послуг, є безпідставними, оскільки, зазначена норма закону не може бути застосована до ОСОБА_1 , який є відповідачем у справі за позовом ТОВ "Житло-Сервіс".

На підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від сплати судового збору звільняються лише позивачі.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в силу закону.

Таким чином, наведені заявником обставини не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, зменшення розміру, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Заявник не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення сплати судового збору, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про його майновий стан не надав.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення або зменшення розміру сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору та може розцінюватися, як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Враховуючи те, що апелянт не виконав в повному обсязі вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 3 травня 2022 року про усунення недоліків, судовий збір не сплатив, суд вважає за необхідне продовжити встановлений судом строк для їх усунення.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, скаржнику необхідно продовжити строк для усунення недоліків, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 3 травня 2022 року, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення, розстрочення або зменшення розміру сплати судового збору - відмовити.

Продовжити особі, яка подала апеляційну скаргу строк, для усунення недоліків, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 3 травня 2022 року, протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна