Справа № 214/8923/20
2/214/338/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/8923/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 29.12.2020 року, який згодом 01.10.2021 року було уточнено про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 19.03.2010 року, який розірвано на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2017 року.

Від шлюбу у них є неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають разом з нею.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року визначено обов`язок відповідача сплачувати на її користь аліменти на їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення дітьми 18-літнього віку.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю. станом на 01.01.2021 року за період з 01.05.2018 року по 01.01.2021 року, заборгованість по аліментам на двох дітей складає 25369,43 грн. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено (а.с. 1-2).

Відповідно до уточненої позовної заяви позивачка додатково зазначає, що в листопаді 2020 року на її ім`я виконкомом Криворізької міської ради було видано ордер на квартиру, яку їй запропоновано як одинокій матері з двома дітьми. Для отримання права власності на неї їй необхідно зареєструвати місцезнаходження дітей за новою адресою. Для цього батько дітей ( ОСОБА_2 ) повинен надати письмовий дозвіл на реєстрацію їх місцезнаходження. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати цей дозвіл, проте відповіді так і не отримала. Тому вона змушена вирішувати це питання в судовому порядку (справа №539/4479/20 в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області) і нести додаткові витрати. Тобто ОСОБА_2 свідомо перешкоджає дітям в реалізації їх законного права на житло, при цьому жодним чином не допомагаючи. 07.06.2021 року їй було відмовлено у задоволенні позову.

Під час розлучення у ОСОБА_2 залишились всі речі, які були придбані ними під час шлюбу. Лише після неодноразових прохань та умовлянь він погодився надіслати дитячі речі (саме про ці речі та чек до них йдеться про його відзиві на позов).

Крім цього, твердження відповідача щодо заборони спілкування з дітьми не відповідає дійсності, оскільки у їх старшої доньки є телефон, і батько завжди може зателефонувати та поспілкуватись. На всі запитання дітей «Коли ми побачимось, тату?», він знаходить усілякі приводи, лише б цього не робити. Хоче наголосити, що ОСОБА_2 після розлучення не відвідав жодного дня народження їх доньок, не кажучи вже про звичайні, несвяткові зустрічі.

Також, за період з січня по грудень 2017 року, відповідач аліменти не платив. Лише після заходів примусового стягнення він почав частково сплачувати борг, який то зменшувався, то збільшувався. Тобто, відповідач не вважає за необхідне забезпечувати своїх дітей добровільно. Вона вже звернулась і до прокуратури із заявою, сподіваючись таким чином вплинути на відповідача.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 стверджує, що він є безробітним, проте малолітніх дітей сина його цивільної дружини та спільного з нею сина має змогу забезпечувати. Виникає питання, за який кошт він утримує і дітей, і дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку?

Крім цього, відповідач за місцем реєстрації не мешкає, оскільки вся кореспонденція, яка йому надсилається, повертається без вручення, тому припускає, що він мешкає у м. Запоріжжя, про що свідчить, зазначена адреса для листування у відзиві на позов.

Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач вводить суд в оману, викладаючи факти, які не відповідають дійсності, та намагається уникнути відповідальності за невиконання обов`язку, визначеного ст.180 СК України, тобто, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з розрахунком державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який додається до позову, сума заборгованості по аліментам станом на 01.09.2021 року складає 67174,75 грн.. Розрахунок розміру заборгованості за цей період зроблено, виходячи з мінімального розміру аліментів, встановленого чинним законодавством України, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сума пені за прострочення сплати аліментів згідно з розрахунком, який додається, складає 310517,83 грн. Оскільки розмір пені не може бути більше 100% заборгованості, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 67174,75 грн. (а.с.62-67).

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду 14.04.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає їх незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав. Так, з 19.03.2010 року по 23.11.2017 рік він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення ОСОБА_3 18-літнього віку; ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення ОСОБА_4 18-літнього віку.

Через погіршення матеріального становища, 30.07.2020 року він, змушений був звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з 1/2 всіх видів доходу щомісячно на 1/3 частину всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі (рішення набрало законної сили 26.01.2021 року). Зменшено розмір аліментів, які згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року, стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з 1/2 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо до 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо.

На сьогодні, склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів. Так, наразі, він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 . В даному шлюбі з ОСОБА_5 у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина ОСОБА_6 , що потягнуло за собою відповідні додаткові витрати на утримання дитини і відобразилося у сторону погіршення на його матеріальне становище. Крім того, на теперішній час, він ніде не працює є безробітним, перебуває на обліку у районному центрі зайнятості. Вказана обставина погіршила його матеріальне становище. Звертає увагу, на те, що до подій, які відбулися у нього в житті, внаслідок яких він втратив роботу, платив аліменти в повному обсязі, в нього ніколи не було заборгованості по аліментам. Якщо він зараз не може в повному обсязі погасити заборгованість по аліментам, то це тільки тому, що він зараз є безробітним, тим більше під його опікою знаходяться малолітні діти це син його цивільної дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і їх спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В підтвердження того, що він сплачує аліменти та в силу своїх можливостей додатково купує дітям продукти харчування, речі, одяг долучає квитанції та чеки. Звертає також увагу на той момент, що позивач ОСОБА_1 відмовляється надавати йому можливість побачитися з дітьми.

Вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів подана без жодної на те обґрунтованої підстави, передчасно, оскільки він не відмовляється від своїх батьківських обов`язків щодо його дітей. Незабаром він сподівається на поліпшення матеріального стану та погашення заборгованості, яка створилася.

Ухвалою Саксаганскього районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18).

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно доч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 19.03.2010 року, який розірвано на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2017 року (а.с.10-11).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доньками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що встановлено свідоцтвами про народження від 02.09.2010 року, серія НОМЕР_1 , від 09.07.2016 року серії НОМЕР_2 (а.с.5, 6).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року в справі №214/7066/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення ОСОБА_3 18-літнього віку; ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення ОСОБА_6 18-літнього віку (а.с. 3).

Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість ОСОБА_2 за період з 01.05.2018 року по 01.01.2021 року становить 10965 грн. 22 коп. та 14404 грн. 21 коп. всього в розмірі 25369 грн. 43 коп. (а.с. 8, 9).

Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 21.05.2021 року, заборгованість ОСОБА_2 за період з 01.05.2018 року по 01.05.2021 року становить 18575 грн. 30 коп. та 22014 грн. 29 коп., всього в розмірі 40589 грн. 59 коп. (а.с.53, 54).

Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість ОСОБА_2 станом за період з 01.05.2018 року по 01.09.2021 року становить всього в розмірі 67174 грн. 75 коп.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ч.1 ст.7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді даного спору про стягнення, на підставі ч.1 ст.196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясовувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі № 759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі № 359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі № 372/264/15-ц.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Таким чином розмір пені за заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить:

Рік, місяцьСума аліментів, які не були сплачені (по двох виконавчих листах) (грн.)Пеня (1%)Кількість днів простроченняСума неустойки (пені) (грн.)
2018 травень304,75+298,75=603,506,0351 218 (01.06.2018-01.10.2021)7 350,63
2018 червень1 298,75+1 298,75=2 597,5025,9751 188 (01.07.2018-01.10.2021)30 858,30
2018 липень304,75+298,75=603,506,0351 157 (01.08.2018-01.10.2021)6 982,50
2018 серпень304,75+298,75=603,506,0351 126 (01.09.2018-01.10.2021)6 795,41
2018 вересень-жовтень----
2018 листопад972,00+805,00=1 777,0017,771 035 (01.12.2018-01.10.2021)18 391,95
2018 грудень----
2019 січень1 207,50+1 207,50=2 415,0024,15973 (01.02.2019-01.10.2021)23 497,95
2019 лютий1 207,50+1 207,50=2 415,0024,15945 (01.03.2019-01.10.2021)22 821,75
2019 березень-травень----
2019 червень1 013,50+813,00=1 826,5018,265823 (01.07.2019-01.10.2021)15 032,10
2019 липень375,25+373,25=748,507,485792 (01.08.2019-01.10.2021)5 928,12
2019 серпень1 725,25+1 725,25=3 450,5034,505761 (01.09.2019-01.10.2021)26 258,31
2019 вересень1 725,25+1 725,25=3 450,5034,505732 (01.10.2019-01.10.2021)25 257,66
2019 жовтень102,751,028701 (01.11.2019-01.10.2021)720,63
2019 листопад102,751,028671 (01.12.2019-01.10.2021)689,79
2019 грудень102,751,028640 (01.01.2020-01.10.2021)657,92
2020 січень102,751,028611 (01.02.2020-01.10.2021)628,11
2020 лютий102,751,028580 (01.03.2020-01.10.2021)596,24
2020 березень102,751,028549 (01.04.2020-01.10.2021)564,38
2020 квітень581,92+362,42=944,349,443519 (01.05.2020-01.10.2021)4 901,12
2020 травень1 109,00+889,50=1 998,5019,99489 (01.06.2020-01.10.2021)9 775,11
2020 червень889,508,895458 (01.07.2020-01.10.2021)4 073,91
2020 липень----
2020 серпень 1 916,25+1 916,25=3 832,5038,325396 (01.09.2020-01.01.2021)15 176,70
2020 вересень1 916,25+1 916,25=3 832,5038,325366 (01.10.2020-01.10.2021)14 026,95
2020 жовтень1 916,25+1 916,25=3 832,5038,325335 (01.11.2020-01.10.2021)12 838,88
2020 листопад2 053,75+2 053,75=4 107,5041,075304 (01.12.2020-01.10.2021)12 486,68
2020 грудень2 053,75+517,00=2 570,7525,71273 (01.01.2021-01.10.2021)7 018,83
2021 січень2 053,75+2 053,75=4 107,5041,075242 (01.02.2021-01.10.2021)9 940,15
2021 лютий1 852,11+1 852,11=3 704,2237,04215 (01.03.2021-01.10.2021)7 963,60
2021 березень1 852,11+1 852,11=3 704,2237,04184 (01.04.2021-01.10.2021)6 815,36
2021 квітень1 852,11+1 852,11=3 704,2237,04154 (01.05.2021-01.10.2021)5 704,16
2021 травень1 197,50+960,50=2 158,0021,58123 (01.06.2021-01.10.2021)2 654,34
2021 червень1 197,50+960,50=2 158,0021,5893 (01.07.2021-01.10.2021)2 006,94
2021 липень1 255,00+1 006,50=2 261,5022,6262 (01.08.2021-01.10.2021)1402,13
2021 серпень1 255,00+1 006,50=2 261,5022,6231 (01.09.2021-01.10.2021)701,22
Всього:67 174,75 310 517,83

Так, позивачем в уточненому позові заявлені вимоги про стягнення неустойки (пені) в розмірі 67174,75 грн. Період за який позивач просить стягнути неустойку (пеню) зазначає: 01.05.2018 року по 01.09.2021 року.

В матеріалах справи наявні три розрахунки заборгованості: за період з 01.05.2018 року по 01.01.2021 року, наданий позивачем до позову та за періоди з 01.05.2018 року по 01.05.2021 року, наданий позивачем з заявою про збільшення позовних вимог 24.05.2021 року, та з 01.05.2018 року по 01.09.2021 року наданий позивачем до уточненої позовної заяви від 01.10.2021 року.

При обрані розрахунку заборгованості за яким необхідно розрахувати неустойку (пеню), суд прийшов до висновку взяти до уваги розрахунок заборгованості за період з 01.05.2018 року по 01.09.2021 року, наданий позивачем до уточненого позову.

Відповідно до ч.1 ст.552 ЦК України, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак не виконував свої обов`язки по сплаті аліментів, порушене право позивача на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевказану норму матеріального права, та позовні вимоги позивача, яка просить стягнути неустойку (пеню) не більше чим розмір заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки (пені).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, в частині стягнення розміру неустойки (пені), стягнувши з відповідача на користь позивачки неустойку за несплату аліментів в розмірі 67174,75 грн., яка буде відповідати принципу розумності та справедливості.

Суд не приймає, до уваги посилання відповідача, на ухвалене рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2020 року, яке набрало законної сили 26.01.2021 року, відповідно до якого зменшено розмір аліментів, які згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року, стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , з 1/2 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо до 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожної окремо, оскільки відповідачем не надано доказів того, що вищезазначене рішення ним подано до виконання. Орім того відповідно то витягу з АСВП виконавче провадження по даному рішенню відсутнє. (а.с.43-44).

Щодо вимог позову про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, суд виходить із наступного.

Частиною 3 статті 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження», і вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Правовий аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.194 СК України передбачає стягнення в судовому порядку лише тієї заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку із сплатою аліментів, розмір яких визначений на підставі домовленості сторін, оформленої шляхом добровільної подачі платником відповідної заяви про відрахування аліментів за місцем роботи (ст. 187 СК України).

В даному випадку аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду і повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відсутній спір про розмір такої заборгованості та вони стягуються державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Тому, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів необхідно відмовити.

Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 19, 28, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-277, 280-283, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст.7, 8, 20, 196 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 67174 (шістдесят сім тисяч сто сімдесят чотири) гривні 75 копійк.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В. Ткаченко