Справа № 569/1172/22
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Гожа Г.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову вказує, що вона є дочкою ОСОБА_3 . Її батьки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після одруження - ОСОБА_5 ), які одружилися 25.10.1991 року. Вказує, що 06.09.1990 року виконавчим комітетом Рівненського міського Ради народних депутатів м. Рівне її батьку, ОСОБА_3 , було видано ордер на житлове приміщення № 757, на право на заняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що її батько, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: вона, її син, ОСОБА_6 та її мати. ОСОБА_2 , яка не проживає в даному приміщенні з жовтня 2016 року. Вказує, що факт не проживання її матері, ОСОБА_2 , в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актом від 17.01.2022 року, в якому містяться підписи сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ), є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 20.10.1992 року.
Батьки позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після одруження - ОСОБА_5 ), які одружилися 25.10.1991 року.
06.09.1990 року виконавчим комітетом Рівненського міського Ради народних депутатів м. Рівне ОСОБА_3 , було видано ордер на житлове приміщення № 757, на право на заняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .
Факт не проживання ОСОБА_2 , в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актом від 17.01.2022 року, в якому містяться підписи сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.
Правовідносини між сторонами врегульовані житловим кодексом України як такі, що виникли з підстав надання ордеру на жиле приміщення в державному та/або комунальному житловому фонді, і з фактичного договору найму житлового приміщення державного та/або комунального житлового фонду.
У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У силу ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст.106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї наймача, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї, наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надала доказів, що вона є основним наймачем квартири, а тому підстав про звернення з даним позов у неї немає, у звязку з цим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків _________________________.
Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2022 року.
Суддя: С.П. Харечко