Провадження № 22-ц/802/340/22 Категорія: 40 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Брайт-К», про визнання недійсними електронних торгів та скасування рішення, запису про державну реєстрацію прав, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом.

Покликався на те, що 21 вересня 2007 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір № Ф1-07/56393-07, на суму 55 000 доларів США, зі сплатою 12,75% річних, з терміном повернення кредитних коштів до 20 вересня 2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за цим договором в цей же день між банком, боржником ОСОБА_5 та ним як поручителем було укладено тристоронній договір поруки.

Також вказував, що 20 лютого 2018 року та 25 червня 2020 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТзОВ «АНСУ», ТзОВ «АНСУ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» укладалися договори купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за зазначеними вище кредитним договором і договором поруки.

04 вересня 2018 року він придбав квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із неналежним виконанням боржником ОСОБА_5 кредитних зобов`язань за кредитним договором, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року з ОСОБА_5 та нього, солідарно, на користь ТзОВ «АНСУ» було стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 33 956, 08 доларів США.

Крім того позивач зазначав, що на виконання вказаного заочного судового рішення, яке набрало законної сили, були видані виконавчі листи щодо кожного боржника та приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. 06 липня 2020 року відкрито виконавче провадження №62422978.

В межах даного виконавчого провадження, приватний виконавець звернув стягнення на належну йому квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передання її на електронні торги, організатором яких є відповідач ДП «Сетам».

09 серпня 2021 року відбулися електронні торги з реалізації вказаного нерухомого майна, переможцем яких було оголошено ОСОБА_4 . Після чого 11 серпня 2021 року приватний виконавець видав їй акт про проведення електронних торгів, а 12 серпня 2021 року приватний нотаріус Луцького МНО Волинської області Кухлевська М. В. видала останній свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Вважаючи порядок проведення електронних торгів порушеним, а саме, що торги відбулися без звернення державного виконавця до органу опіки та піклування, так як у квартирі проживає малолітня дитина, без належної оцінки нерухомого майна, яке відчужується, та без попереднього його повідомлення як власника квартири, виставленої на торги, позивач ОСОБА_3 просив визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_2 та скасувати рішення і запис приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської М. В. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на цей об`єкт нерухомого майна. Стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що електронні торги були проведені з порушенням встановлених законодавством правил їх проведення, без урахування того, що у проданій квартирі проживає малолітня дитина, порушенням порядку оцінки нерухомого майна, яке продається, без належного повідомлення його про дату і час проведення оспорюваних торгів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 , вважаючи вимоги скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що прийняте з додержанням вимог норм матеріального і процессуального права, просила відмовити у її задоволенні.

Оскільки позивач ОСОБА_3 та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явились в судове засідання, то суд вважає за можливе апеляційний розгляд справи, в силу вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, провести у їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані позивачем прилюдні торги, належної останньому квартири, були проведені у відповідності з вимогами чинного законодавства, без порушення прав малолітньої особи - онука позивача ОСОБА_3 , та самого позивача щодо його обізнаності про дату і час проведення електронних торгів його арештованої квартири, яка не являється іпотечним майном.

Такий висновок суду є правильний.

Встановлено, що 21 вересня 2007 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № Ф1-07/56393-07, яким надано ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 55 000 доларів США, із сплатою 12, 75% річних, на строк до 20 вересня 2022 року.

Для забезпечення виконання цього договору, тоді ж було укладено між ВАТ « Банк «Фінанси та Кредит», боржником ОСОБА_5 та поручителем ОСОБА_3 тристоронній договір поруки, право вимоги за яким і кредитним договором з 25 червня 2020 року, на підставі відповідних договорів купівлі - продажу (відступлення) права вимоги, набуло ТзОВ « Фінансова компанія «Брайт-К».

Крім того встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року стягнуто солідарно з боржника ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_3 на користь ТзОВ «АНСУ», правонаступником якого за договором відступлення права вимоги є ТзОВ «Фінансова компанія «Брайт-К»», заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/56393-07 від 21 вересня 2007 року в розмірі 33 956, 08 доларів США.

На виконання вказаного судового рішення, 13 березня 2020 року були видані виконавчі листи щодо кожного з боржників та приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №62422978.

Під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3

20 квітня 2021 року описано та накладено арешт на його однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 і належить останньому згідно договору купівлі-продажу житла від 04 вересня 2018 року.

Після вчинення зазначених дій, у межах данного виконавчого провадження, приватним виконавцем Пирогою С. С. було звернуто стягнення на вказане вище нерухоме майно - квартиру позивача ОСОБА_3 , шляхом її продажу через електронні торги проведені ДП «СЕТАМ», які відбулися 09 серпня 2021 року. Переможцем торгів стала відповідач ОСОБА_4 , що підтверджується: актом про проведення електронних торгів від 11 серпня 2021 року, свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 12 серпня 2021 року, записом приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської М. В. про державну реєстрацію права власності від 12 серпня 2021 року .

Також з наявних в матеріалах справи письмових доказів: відповідей з Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 27 липня 2020 року, 28 квітня 2021 року, 04 листопада 2021 року; довідки виданої 21 вересня 2021 року цим же органом, убачається, що на час передання на реалізацію приватним виконавцем Пирогою С. С. квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була вільною, а малолітній онук позивача ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_7 зареєстровані у цій квартирі з 22 червня 2021 року.

Крім того встановлено, що дії приватного виконавця щодо оцінки оспорюваного нерухомого майна - квартири неодноразово були оскарженні позивачем ОСОБА_3 до суду і у задоволенні цих скарг рішеннями судів було відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Закон України «Про виконавче провадження» покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами першою, восьмою та дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно пункту 30 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із повним пакетом документів, серед яких, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Наведене дає підстави вважати, що якщо право власності або право користування таким майном мають діти, то приватний виконавець зобов`язаний отримати дозвіл опіки та піклування лише за умови, що на момент передачі нерухомого майна на реалізацію, у такому майні є право власності або право користування дитини.

Як слідує з матеріалів справи на час передання спірної квартири на реалізацію право користування цим житлом малолітній ОСОБА_6 не мав.

Така ж позиція висловлена в постанові Верховного суду у справі №145/2072/18 від 01 вересня 2020 року.

Згідно частини першої та п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звертався до суду зі скаргами на дії приватного виконавця щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності та щодо визнання неправомірною оцінки майна. У задоволенні поданих ним скарг було відмовлено судами за безпідставністю (цивільні справи №№161/9815/21, 161/13628/21, 161/10211/21).

Щодо доводів позивача про його неповідомлення про проведення електронних торгів, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно вважав, що ні положення Закону України «Про виконавче провадження», ні Порядком реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, не передбачає обов`язок приватного виконавця або організатора торгів повідомляти боржника про їх проведення.

Положення п.2 розділу VII Порядку, на які посилається позивач у позові, стосуються реалізації предмету іпотеки, яким спірна квартира не є.

Також, варто зазначити, що згідно наявних в матеріалах справи копій скарг на дії державного виконавця щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності та скарги щодо самої оцінки по суті вбачається, що позивач ОСОБА_3 був обізнаний про звернення стягнення на спірку квартиру та мав можливість відстежувати хід реалізації квартири на електронних торгах на офіційному веб- сайті ДП «СЕТАМ» та приймати участь у них.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі позивачем ОСОБА_3 доводи щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваного рішення зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції із наданням цим доказам і обставинам справи правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах законодавства, із якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, на думку колегії суддів, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді