Справа № 447/1716/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/2462/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Савуляка Р.В., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: приватного виконавця Маковецького З.В.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку,

в с т а н о в и в:

16.06.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся до суду з поданням, в якому просив звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і належить боржнику ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Подання приватного виконавця обгрунтоване тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №62436623 з примусового виконання виконавчого листа №447/1716/17, виданого 08.05.2020 року Миколаївським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 306006 грн. 27 коп., моральної шкоди в розмірі 2000 грн., 1920 грн. - за надання правової допомоги, 1000 грн. - за проведення експертизи та 12669 грн. 80 коп. судових витрат, однак, в боржника відсутні кошти на рахунках, рухоме та нерухоме майно, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу перед стягувачем.

Разом з тим, 12.08.2016 року боржник ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька нерухоме майно, а саме: житловий будинок із вбудованим магазином, разом із господарськими будівлями ти спорудами і земельну ділянку, площею 0,1320 га, кадастровий номер: :01:005:0067, що знаходяться на АДРЕСА_1 , яке, в подальшому, подарував своїй дружині ОСОБА_3 на підставі договорів дарування від 19.07.2017 року, які рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року у справі №2/447/802/20, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, визнані недійсними.

Однак, після набрання рішенням суду законної сили боржник ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо відновлення державної реєстрації свого права власності на вказане нерухоме майно і, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно не скасований, відтак, майно залишається бути зареєстрованим за дружиною боржника, що перешкоджає виконанню виконавчих листів, а тому приватний виконавець просить звернути стягнення на належне боржнику і зазначене вище нерухоме майно в порядку статті 440 ЦПК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року подання приватного виконавця Маковецького З.В. задоволено.

Здійснено звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_2 та право власності на які не зареєстроване у встановленому законом порядку, з метою виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 лютого 2020 року у справі №447/1716/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та майнової шкоди.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.

Апелянт зазначає, що підставою для зміни відомостей про власника вказаного нерухомого майна є постанова Львівського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, яку він отримав поштою 24.06.2021 року, а тому не мав можливості здійснити реєстрацію свого права власності на це нерухоме майно, відтак, висновки суду в цій частині вважає помилковими.

Зазначає, що він повідомляв стягувача про те, що має дохід і буде повертати борг частинами, однак, про цю обставину стягувач не повідомив, а приватним виконавцем не було вчинено всіх необхідних дій щодо встановлення наявного у його володінні майна, зокрема, купленої 07.06.2014 року під час шлюбу земельної ділянки, право власності на яку зареєстроване за його дружиною.

В судове засідання апеляційного суду боржник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши пояснення приватного виконавця та стягувача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №62436623 з примусового виконання виконавчого листа №447/1716/17, виданого 08.05.2020 року Миколаївським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 306006 грн. 27 коп., моральної шкоди в розмірі 2000 грн., 1920 грн. - за надання правової допомоги, 1000 грн. - за проведення експертизи та 12669 грн. 80 коп. судових витрат, яке відкрите постановою приватного виконавця від 30.06.2020 року (а.с.6-7).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Кос Ю.Р. 12.08.2016 року (а.с.11-12), боржник ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з вбудованим магазином разом з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, площею 0,1320 га, кадастровий номер :01:005:0067, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

За договором дарування земельної ділянки від 19.07.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Кос Ю.Р. (а.с.13-14), боржник ОСОБА_2 подарував своїй дружині ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,1320 га, кадастровий номер :01:005:0067, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За договором дарування житлового будинку з вбудованим магазином від 19.07.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Кос Ю.Р. (а.с.15-16), боржник ОСОБА_2 подарував своїй дружині ОСОБА_3 житловий будинок з вбудованим магазином разом з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці, площею 0,1320 га, якій присвоєно кадастровий номер :01:005:0067, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року у справі №2/447/802/20, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, вказані вище договори дарування визнані недійсними (а.с.18-23).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 08.06.2021 року (а.с.17), вказане вище нерухоме майно зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договорів дарування від 19.07.2017 року.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику (ч.2 ст.50 Закону).

Абзацом другим частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що на момент звернення приватного виконавця до суду із вказаним поданням, у боржника ОСОБА_2 відсутні кошти на рахунках, рухоме та нерухоме майно, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу перед стягувачем, розмір якого є значним і, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, становить 356524 грн. 68 коп., однак, боржник має право власності на вказане вище нерухоме майно, державну реєстрацію якого він не здійснив (не відновив) після визнання недійсними у судовому порядку укладених між ним та його дружиною договорів дарування, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення подання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 січня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді Р.В. Савуляк

А.В. Ніткевич