Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/291/22
Провадження № 2/553/654/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.06.2022 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіна Є.В.,
при секретарі - Мотріченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У лютому 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач вказує, що є власником квартири АДРЕСА_1 . У січні 2018 року зареєстрував в квартирі знайому ОСОБА_4 , яка готувалася до виїзду за кордон до дітей на постійне місце проживання. Для продажу своєї квартири, де відповідач на той час була зареєстрована, вона була змушена терміново змінити місце реєстрації на інше. Вказав, що в його квартирі відповідач не проживала жодного дня, а була лише зареєстрована. В даний час відповідач проживає в Росії, вони не спілкуються, будь-яких домовленостей між ними щодо користування належною йому квартирою немає, відповідач не бере участі у витратах на утримання квартири. У зв`язку з реєстрацією відповідача позивач не має змоги оформити угоду з продажу квартири. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання відповідач не має можливості оскільки мешкає за кордоном, самостійно прибути в Україну та оформити нотаріальну довіреність на здійснення процедури зняття з реєстрації не може, оскільки змінила документи.
Просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2
Ухвалою судді від 10.02.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
24.03.2022 року від позивача ОСОБА_3 до суду на виконання ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви про визнання особи також, що втратила право користування жилим приміщенням.
Ухвалою суду від 25.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 , будучи повідомлена про час та місце слухання справи за зареєстрованим та останнім відомим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 744, ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємець ОСОБА_5 .
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 745, ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємець ОСОБА_6 .
Факт реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за вих. № 01-12-05.1-11/3197 від 15.02.2022 року.
На підтвердження того факту, що відповідач не проживає за місцем реєстрації позивачем надано суду акт про не проживання фізичної особи за місцем реєстрації від 18.04.2022 року, складеним позивачем ОСОБА_3 спільно з сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що проживають відповідно в квартирах АДРЕСА_4 , відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 01.01.2018 року, фактично не проживає ОСОБА_4 , зі сторони власника квартири ОСОБА_9 або інших осіб не мало місце вчинення перешкод ОСОБА_4 у користуванні вказаною квартирою.
Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В ст. 71, 72 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи викладене, те, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , за цією адресою не проживає з часу реєстрації з січня 2018 році та не бере участі в утриманні вказаного житла, проте з реєстрації в належній позивачу квартирі добровільно знятись не бажає, й факт її реєстрації створює перешкоди в користуванні квартирою її власнику та обмежує у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08.06.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна