Справа № 474/387/21
Провадження № 2/474/34/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.22 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Релігійної організації Релігійна громада (парафія) Святого Івана Богослова Української Греко-Католицької Церкви с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

31.05.2021р. Релігійна організація Релігійна громада (парафія) Святого Івана Богослова Української Греко-Католицької Церкви с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, в якому просить визнати за собою право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із переходом права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за цією ж адресою, без зміни цільового призначення землі.

Ухвалою від 01.10.2021р., за клопотанням представниці позивача ОСОБА_1 , первісного відповідача Врадіївську селищну раду Первомайського району Миколаївської замінено на належну відповідачку - ОСОБА_2 .

Ухвалою від 25.05.2022р., за клопотанням представниці позивача ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 замінено на належного відповідача - Врадіївську селищну раду Первомайського району Миколаївської.

Позов обґрунтований тим, що 15.03.1999р. згідно договору № 219 купівлі-продажу нерухомого майна позивач купив у ОСОБА_3 вказаний вище житловий будинок. Вказаний договір був посвідчений Вознесенською універсально товарно-сировинною біржею, зареєстрований у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Первомайської міської Ради народних депутатів Миколаївської області 13.04.1992р.

Незважаючи на ту обставину, що купівля-продаж житлового будинку, проводилась сторонами у законний спосіб, земельна ділянка площею 0,25 га, яка надана для обслуговування вказаного житлового будинку позивачем не переоформлювалась та на даний час на праві власності належить покійному. Тому існує причина яка перешкоджає позивачу у позасудовому порядку узаконити право власності на земельну ділянку.

Представниця позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 08.06.2022р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності, а також просить витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним

чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання. Водночас 04.06.2022р. звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу за його відсутності, оскільки не може з`явитися в судове засідання через завантаженість на роботі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти рішення за відсутності учасників судового розгляду на підставі наявних у справі матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.1999р. згідно договору № 219 купівлі-продажу нерухомого майна позивач купив у ОСОБА_3 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір був посвідчений Вознесенською універсально товарно-сировинною біржею, зареєстрований у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Первомайської міської Ради народних депутатів Миколаївської області 13.04.1992р.

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий виготовленого 28.02.1991р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 237483815 тареєстраційного посвідчення Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , в цілому зареєстрований за позивачем на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею від 15.03.1999р. та записано в реєстрову книгу № 1 стор. від 13.04.1992р.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 026963, земельна ділянка площею 0,25 га розташована на території Іванівської сільської ради та передана у власність ОСОБА_3 для обслуговування вказаного житлового будинку, на підставі рішення виконкому Іванівської сільської ради народних депутатів від 29.12.1997р. за № 33. Вказана земельна ділянка не була предметом договору № 219 купівлі-продажу нерухомого майна.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо нікчемності чи визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним в порядку визначеному чинним законодавством.

Водночас, земельна ділянка площею 0,25 га, яка надана ОСОБА_3 в приватну власність для обслуговування житлового будинку не була предметом договору-купівлі продажу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 17.01.2006р.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку станом на 28.05.2021р. ринкова вартість земельної ділянки становить 90 000 грн. 00 коп.

06.09.2006р. після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 189/2006, з матеріалів якої вбачається, що його спадкоємецею була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 2/2010.

При цьому з матеріалів вказаних спадкових справ вбачається, що спірна земельна ділянка не була предметом спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З огляду на обставини встановленні в судовому засіданні до спірних правовідносин підлягає застосуванню Земельний кодекс України 1990 року в редакції, яка діяла на момент укладення договору-купівлі продажу житлового будинку.

Відповідно ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 30 ЗК України 1990 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового

призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у статті 30 ЗК України 1990 року, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень ст. 30 ЗК України 1990 року у поєднанні з нормою ст. 23 ЗК України 1990 року слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Враховуючи той факт, що власник земельної ділянки помер, а спадкоємиці відсутні, в іншому окрім судового порядку, підтвердити своє право власності на земельну ділянку, яка надана для обслуговування житлового будинку, позивач не може, а тому його право підлягає захисту в суді.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп. підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Релігійної організації Релігійна громада (парафія) Святого Івана Богослова Української Греко-Католицької Церкви с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за Релігійною організацією Релігійна громада (парафія) Святого Івана Богослова Української Греко-Католицької Церкви с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області, ідентифікаційний номер юр.особи 24784928, право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із переходом права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за цією ж адресою, без зміни цільового призначення землі.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. покласти на позивача Релігійну організацію Релігійна громада (парафія) Святого Івана Богослова Української Греко-Католицької Церкви с. Іванівка Врадіївського району Миколаївської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини

судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 червня 2022 року.

Суддя Ф.Г. Сокол