490/611/22
У Х В А Л А

25 січня 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про спростування інформації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить: спростувати на офіційному сайті Миколаївської міської ради інформацію, що ОСОБА_1 є співвласником зупиночного комплексу із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою цивільного судочинства є захист порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав особи, що є предметом спору у цивільній справі.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а відповідно до п.4 та 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, вимоги ст.175 ЦПК України позивачем в повній мірі не дотримано..

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права.

То ж позивачу згідно ч.1ст.175 ЦПК України в позовній заяві слід зазначити які та яким чином були порушені його немайнові права та для чого йому необхідно спростувати оспорювану ним інформацію.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Так, позивачу необхідно зазначити до кого направлена вимога щодо спростування інформації та уточнити кількість вимог у позовній заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так позивачу необхідно надати посилання на докази, що інформацію яку він просить спростувати була поширена невизначеному колу осіб, коли та де її було викладено із вказівкою на адресу сайту. Окрім того позивачу необхідно обгрунтувати та надати посилання на докази що інформація, яку він оспорює є недостовірною .

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 грн. 40 коп.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_1 час для усунення недоліків цієї позовної заяви.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 992 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених уст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про спростування інформації - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя