Справа № 396/15/22
Провадження № 2-н/396/7/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районого суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Судовий наказ про стягнення аліментів є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог відповідно до ч.1 ст.161 ЦПК України.

Так відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже законом наведено вичерпний перелік підстав, за якими може бути виданий судовий наказ. Зокрема, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - 1/2 від доходу платника аліментів, але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, а також на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Це означає, що вимоги заявника повинні бути сформульовані саме таким чином, як це передбачено п.4 або п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Заявник просить стягнути аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), що не ґрунтується на законі, який передбачає стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку.

Отже закон передбачає конкретну визначеність щодо розміру аліментів. Чітке формулювання вимоги є запорукою зрозумілості рішення, виключення ймовірності його неправильного виконання, тобто однакового тлумачення висновків суду як для сторін, так і для державного виконавця.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього кодексу.

Тобто у разі заявлення іншого розміру аліментів, що прямо не передбачено законом, суд повинен відмовити у видачі судового наказу.

Оскільки заявлена вимога не відповідає ст.161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Як передбачено ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.161, 165, 167 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися із вимогою про стягнення аліментів в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : А. А. Русіна