ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/56/22
Позовне провадження Провадження № 2/170/62/22
Рядок статзвіту - 38
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2022 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Сушик Н.В.,

за участю - секретаря судових засідань Копитко І.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 за договором позики грошей від 14.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.09.2018 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей у письмовій формі. Згідно умов договору позивач надав відповідачу позику, а саме грошові кошти в розмірі 3500 доларів США із зобов`язанням повернути через шість місяців. Проценти за користуванням кредитом не сплачуються. Факт отримання відповідачем від позивача грошей згідно договору позики підтверджується розпискою даною відповідачем 14.09.2018. Відповідно до п.8 Договору, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання проценти за користування кредитом становлять 2975 доларів США (за 34 місяці прострочення). Тому всього з боржника ОСОБА_2 підлягає стягненню 6475 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом валюти становить 183809,71 грн., а також судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Правовідносини між фізичними особами щодо договору позики врегульовано главою 71 ЦК України. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2018 ОСОБА_2 взяла у борг в ОСОБА_1 , без сплати відсотків, грошові кошти в сумі 3500 доларів США, які зобов`язувалась повернути ОСОБА_1 до 14.03.2019.

Згідно п. 8 даного Договору, за прострочення виконання зобов`язань щодо повернення коштів за цим договором позичальник виплачує проценти із розрахунку 2,5 % місячних (30 % річних) протягом усього часу - до повернення коштів позикодавцю (а.с. 4).

На підтвердження укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики позивач надав суду власноручно написану відповідачем письмову розписку від 14.09.2018, яка посвідчує вказані обставини (а.с. 5).

Отже, між сторонами у даній справі був укладений договір позики, який за формою і змістом відповідає вимогам законодавства.

Свої зобов`язання за цим договором щодо повернення отриманих у борг грошових коштів у встановлений строк ОСОБА_2 не виконала.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач звертався до відповідача з Вимогою про повернення коштів, що підтверджується листом від 03.09.2021 року (а.с. 6), однак відповідач вимогу не виконав, гроші не повернув.

Встановлено, що на час звернення з позовом до суду заборгованість ОСОБА_2 за договором позики перед ОСОБА_1 становить 3500 доларів США. Проценти за користування коштами (згідно п. 8 Договору) становлять: 2975 доларів США. Розрахунок процентів: 3500 доларів США/100%*2,5%= 87,50 доларів США (проценти за 1 місяць прострочки) * 34 місяці (період з 15 березня 2019 року по 15 січня 2022 року) = 2975 доларів США. Тому загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 6475 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом валюти, згідно з витягу з сайту НБУ, становить 183809,71 грн.

Наданий позивачем розрахунок відповідач визнає.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1838,10 гривень.

На підставі статей 526, 530, 533, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, керуючись статтями 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики грошей від 14.09.2018 в розмірі: 3500 доларів США - заборгованості за договором позики; 2975 доларів США - проценти за користування чужими коштами, всього - 6475 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом валюти становить 183809,71 грн. (сто вісімдесят три тисячі вісімсот дев`ять гривень 71 копійка).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1838,10 гривень (одну тисячу вісімсот тридцять вісім гривень 10 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2022

Суддя /підпис/ Н.В.Сушик Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Сушик