Справа № 317/918/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю секретаря Чубукової Н.М.,

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, зазначені в заяві: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Державне підприємство «Сетам» та Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка обґрунтована наступним.

Позивачем до Запорізького районного суду Запорізької області поданий позов до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя житлового будинку, літньої кухні, гаражу та ін.

03 червня 2022 року позивач та відповідач отримали листи від ДП «Сетам» про те, що 20 червня 2022 року буде проведений електронний аукціон з продажу зазначеного нерухомого майна, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 60468398 з примусового виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року по справі № 317/3434/15-ц про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що зазначене вище майно, яке реалізується через електронний аукціон, було передане в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпечення виконання кредитних зобов`язань відповідача. Заявниця зазначає, що і кредитний договір, і договір іпотеки були укладені ОСОБА_2 за її письмової згоди як другого з подружжя, що свідчить про те, що зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача як подружжя.

Крім того, згідно до договору поруки від 02 серпня 2006 року заявниця ОСОБА_1 була поручителем ОСОБА_2 за кредитом, але заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року по справі № 317/3434/15-ц банку було відмовлено у стягненні заборгованості за кредитом з заявниці як з поручителя на підставі припинення договору поруки.

В межах виконавчого провадження № 60468398 приватним виконавцем Хохловим К.К. було винесено постанову, якою накладено арешт на весь житловий будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, незважаючи на відсутність жодного судового рішення про стягнення грошових коштів з заявниці ОСОБА_1 , на даний момент призначений електронний аукціон з продажу всього житлового будинку, в тому числі й тієї його частки, яка належить заявниці в силу закону на праві спільної власності подружжя.

Крім того, 17 березня 2022 року набрав чинності закон, яким до Закону України «Про іпотеку» внесено зміни, які на час воєнного стану зупиняють реалізацію нерухомого майна, забезпеченого іпотекою за споживчими кредитами, в тому числі й на електронних торгах.

Враховуючи викладене, заявниця вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом зупинення реалізації житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на електронному аукціоні, призначеному ДП «Сетам» на 09 годину 00 хвилин 20 червня 2022 року (лот № 510963) в межах виконавчого провадження № 60498368.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 3 статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

В даному випадку заявниця не обґрунтувала, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя з огляду на те, що спірний житловий будинок був переданий в іпотеку за згодою заявниці на забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, а відтак позивач усвідомлювала ризики невиконання її чоловіком зобов`язань за кредитним договором, зокрема можливість примусової реалізації спірного житлового будинку на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості.

За змістом статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі і на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. До того ж, за змістом частини четвертої статті 65 СК України договори кредиту та іпотеки, укладені в інтересах сім`ї, створюють обов`язки для обох із подружжя. Позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що договір іпотеки був укладений ОСОБА_2 всупереч інтересам сім`ї і не ставила питання про визнання його недійсним.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказана правова позиція неодноразово знаходила своє відображення в практиці Верховного Суду, зокрема в постанові від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18.

Суд погоджується з доводами заявниці щодо зупинення на період дії воєнного стану та на 30 днів після його закінчення дії статей 37, 38, 40, 41 та 47 Закону України «Про іпотеку», однак вважає, що це не може бути підставою для забезпечення позову в даній справі, оскільки ч. 11 ст. 150 ЦПК України прямо встановлено заборону вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в зупиненні торгів, що проводяться від імені держави (державного органу). З приписів статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» вбачається, що приватним виконавцем є особа, яка уповноважена державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень. На думку суду електронні торги, що проводяться в рамках виконання судового рішення, є такими, що проводяться уповноваженою державою особою саме від імені держави і на такі торги розповсюджуються приписи ч. 11 ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації нерухомого майна через електронний аукціон, що проводиться ДП «Сетам» в межах виконавчого провадження № 60498369 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації нерухомого майна через електронний аукціон, що проводиться ДП «Сетам» в межах виконавчого провадження № 60498369, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Нікітін