Справа № 515/452/22
Провадження № 2/515/737/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звер- нулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий бу- динок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_2 була бабусею її покійного чоловіка. Після смерті ОСОБА_2 її чоловік звернувся до нотаріа- льної контори та фактично вступив у спадщину, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, вона отри- мала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність (ненадання) правовста- новлюючого документу на спадковий будинок. Також нотаріус у своїй відмові зазначив, що її чо- ловік фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не оформив спадкові права на спірний житловий будинок. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки з 1992 року і по теперішній час зареєстрована та проживає в зазначеному будинку, зробила в ньому безліч ремонтних робіт та переобладнань, тобто відкрито ним володіє та користується. Про втрату правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця була опублікована об`ява в газеті "Татарбу- нарський вісник». Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.29).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності (а. с.28).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту НОМЕР_1 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.5) вид- но, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Ровеньки Луганської області.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.8), 31.10.1987 р. між ОСОБА_4 та позивачем був укладений шлюб, після чого позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с.9, 10) підтверд- жується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 (чоловік позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , обидва у м.Татарбунари Одеської області.

Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.7), 17.10.2002 р. між позивачем та ОСОБА_6 був укладений шлюб, після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Довідкою відділу з питань реєстрації управління надання адміністративних послуг виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 26.01.2021 р. (а.с.12) підтверджується, що ОСОБА_2 , 1913 р. народження, на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєст- рована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею на момент її смерті за вказаною адресою були зареєстровані - онук ОСОБА_3 , 1965 р. народження, та дружина онука ОСОБА_1 , 1968 р. народження, позивач у справі.

Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.02. 1974 р. та копії зведеного оцінюючого акту на домоволодіння (а.с.13, 14-16), ОСОБА_2 значиться власником житлового будинку по АДРЕСА_3 .

З довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» від 29.04.2022 р. (а.с.18) слідує, що житловий будинок за АДРЕСА_2 станом на 1967 р. мав ад- ресу - АДРЕСА_3 .

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 148904 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по АДРЕСА_2 , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 08.04.2022 р. на замовлення ОСОБА_8 (а.с.19- 20).

Листом нотаріуса № 31/2000/02-14 від 08.06.2021 року (а.с.21) підтверджується, що позивачу бу ло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після по мерлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права до майна ОСОБА_2 (спадкова справа № 31/2000), у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого на вищезазначене майно.

Газета "Татарбунарский вестник" № 16 від 05.05.2022 р. містила оголошення про недійсність свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.02.1974 р., виданого на ім`я ОСОБА_2 , що видно з її копії (а.с.30).

В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відно- сини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но- вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту на- брання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодек- су застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 - в день смерті спа дкодавця ОСОБА_3 , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт пот- рібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийня- та спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкрит- тя спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є де- нь смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пе- ршої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив спадкові права на спірний будинок, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має мож- ливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що за- лишився після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 548, 549, 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст.13, 77-81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.