Справа № 541/501/22
Номер провадження 2/541/452/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

Встановив:

22.03.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, в якому просила визнати за нею право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , що складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП ім.«Кірова» на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області.

Обґрунтовуючи позов послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить усе майно, що належало їй та на яке вона мала право. Спадкодавець під час розпаювання земель, що перебували в колективній власності КСП ім. «Кірова» отримала право на земельну частку (пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території на той час Черкащанської сільської ради зараз це територія Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0236684 зареєстрованого 24 травня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №547. ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після матері, шляхом користування спадковим майном. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), спадкодавця нотаріус відмовив, тому що на зазначену земельну частку (пай), відсутній правовстановлюючий документ виданий на ім`я спадкодавця.

Ухвалою судді від 25.03.2022 провадження відкрито та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 21).

Ухвалою суду від 05.05.2022 справу призначено до судового розгляду (а.с. 28).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Жага Є.Г. не з`явилися, в матеріалах справи мається клопотання представника про проведення розгляду справи у їх відсутність (а.с. 36).

Представник відповідача Комишнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Відзив на адресу суду не направив (а.с. 24,31).

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 07.02.2008 (а.с. 5, 10,11).

На момент смерті ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) як член колишнього КСП ім. «Кірова», розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах в с. Черкащани Миргородського району Полтавської області. Цей факт підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0236684 зареєстрований 24 травня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №547 (а.с.8).

Постановою ВРУ від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» були утворені нові райони, відтепер с. Черкащани територіально відноситься до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області.

Відповідно до довідки сільської ради ОСОБА_3 на території Черкащанської сільської ради зараз це територія Комишнянської селищної ради числиться земельна частка (пай) розміром 5.23 га (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла ОСОБА_1 шляхом вступу в управління та володіння належним спадкодавцю майно. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2021 визначено ОСОБА_1 додатковий строк три місяці, для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-15).

При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.17).

На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP.

Згідно ст. ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року), який діяв на той час спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 нього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

За викладених обставин, суд приходить до переконання, що за життя ОСОБА_4 набув право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_5 , яке також може успадковуватися.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 мала право на отримання земельної частки (паю) на території колишньої Черкащанської сільської ради Полтавської області. Відтак її право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті і Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Суд приходить до переконання, що за життя ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах як колишній член КСП ім. «Кірова», яке також може успадковуватися. Відтак, з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем ОСОБА_1 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього члена КСП ім. «Кірова» на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0236684, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права.

За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 5,10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю) КСП імені «Кірова» площею 5,46 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0236684 зареєстрованого 24 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №547.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський