Провадження № 2/638/2105/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народилась дитина. 22.08.2019 року відповідач надав їй нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав на дитину та згоду на усиновлення. Донька ОСОБА_3 на даний час проживає з позивачем та її чоловіком ОСОБА_5 , якого вважає своїм батьком. Після розірвання шлюбу рішенням суду від 21.10.2011 року відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не сплачує аліменти, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 72446,56 грн. ОСОБА_2 жодним чином не цікавиться станом здоров`я дитини, не домагає ані морально, ані матеріально, не бере участі у житті дитини.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у нотаріально посвідченій заяві до компетентних органів вказав про відмову від батьківських прав на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав згоду та не заперечує проти її усиновлення, всі дії, пов`язані з цим просив виконувати в його відсутність.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду письмові пояснення, згідно яких просив розглядати справу без участі представника департаменту з урахуванням доданого висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , 2008 року народження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні ОСОБА_3 , не цікавиться її розвитком, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишилась проживати з матір`ю, яка займається її вихованням, забезпеченням належного догляду за здоров`ям дитини.

Згідно довідки адміністрації КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 60» ХМР, де навчається ОСОБА_3 , дитиною опікується матір ОСОБА_1 . Батько дитини, ОСОБА_2 , жодного разу не відвідував школу, не цікавився навчанням та розвитком ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР, декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 , укладена з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по виплаті аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , станом на 31.08.2021 року заборгованість відповідача складає 72446,56 грн.

ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену заяву від 22.08.2019 року, згідно з якою він відмовляється від батьківських прав на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

В Постанові Верховного Суді від 26.12.2018 року по справі №404/6391/16-ц зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Враховуючи викладене, поведінку відповідача, відсутність бажання у нього здійснювати свої батьківські обов`язки, про що зокрема свідчить відсутність відповідних дій, свідоме нехтування такими обов`язками, беручи до уваги якнайкращі інтереси дитини, з метою запобігання деструктивних наслідків для її психіки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 180, 192 СК України, ст.ст.12,76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевська, 55) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий