Справа № 455/1266/20
Провадження № 2/455/41/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу цивільну справу №455/1266/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовною заявою до Новоміської сільської ради, посилаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) у ААГ ім.Мічуріна, що у селі Болозів Старосамбірського району Львівської області належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої її донька ОСОБА_5 , спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

11.11.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_5 , на вищевказане майно, проте постановою № 5 від 01.10.2020 року № 191/02-31 йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів.

Зазначає, що після смерті своєї матері оригіналів правовстановлюючих документів він не знайшов. При цьому з`ясував, що орган МБТІ, де було зареєстровано право власності на житловий будинок дублікату правовстановлюючого документу не видає.

Аналогічним чином не може отримати дублікат сертифікату на Право на земельну частку (пай) у ААГ ім. Мічуріна НОМЕР_5.

Просить визнати за ним право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою судді від 15.10.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 24.03.2021 року.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року замінено у справі відповідача - Новоміську сільську раду Старосамбірського району Львівської області на її правонаступника - Добромильську міську раду Самбірського району Львівської області, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11 години 30 хвилин 26.05.2021 року, яке було відкладено на 09 годину 45 хвилин 30.07.2021 року.

23.06.2021 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , котра вступила в спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті її матері ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,9 кв. м. та право на земельну частку (пай) у ААГ ім. Мічуріна, що у селі Болозів Старосамбірського району Львівської області, розмір земельної частки (паю) 1.23 умовних кадастрових гектарів, що належить ОСОБА_4 на підставі сертифікату, серії НОМЕР_5, що зареєстровано за №295 від 16.01.1997 року.

Ухвалою суду від 30.07.2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування спадкової справи, - задоволено, витребувано у Старосамбірської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.11.2021 року на 09 годину 30 хвилин, яке відкладено на 11 годину 30 хвилин 25 січня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві (а.с.35-38), просив їх задовольнити.

Представник відповідача Добромильської міської ради Самбірського району Львівськлї області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23.07.2021 року до суду надійшов лист №619 від 22.07.2021 року за підписом міського голови П.Куляса, в якому він просить справу розглядати без участі представника відповідача, заперечень проти позову Добромильська міська рада не має (а.с.49).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. 20.07.2021 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує (а.с.45).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20.07.2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просив справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує (а.с.47).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Джержинським р/б ЗАГС м.Кривий Ріг вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.106).

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.12.2007 року встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_5 , виданому на підставі актового запису №15 від 03.12.1939 року, її матір`ю записана ОСОБА_4 , яка 02.02.1950 року, одружившись із ОСОБА_9 прийняла його прізвище (а.с.152-154).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок відомо, що будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 (а.с.42).

З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого 28.07.1996 року Старосамбірською районною державною адміністрацією (а.с.43) відомо, що ОСОБА_4 , яка проживає в с.Болозів Старосамбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 07.06.1996 року №164 належить право на земельну частку (пай), яка розташована у колективній власності ААГ ім.Мічуріна, розміром 1.23 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.43).

12.12.1990 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами і взагалі все те, що належати їй на момент смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом (а.с.16).

З свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 23.02.2004 року Болозівською сільською радою, Старосамбірського району Львівської області відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла у віці 89 років м.Дрогобичі Львівської області (а.с.41).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно.

З довідки №595, виданої 07.11.2007 року виконкомом Болозівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1 . Була єдиним і останнім членом колгоспного двору. Від її імені посвідчено заповіт за реєст. №6 від 12.12.1990 року (а.с.39).

З довідки Виконавчого комітету Болозівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області №455 від 07.08.2007 року відомо, що ОСОБА_5 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняла, але не оформила спадкових прав (а.с.9).

З довідки Виконавчого комітету Болозівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області №98 від 23.02.2004 року відомо, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 похоронила свою маму ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала разом з нею. Похорон провела за свій рахунок (а.с.39).

Як було встановлено в судовому засіданні 15.03.2010 року ОСОБА_5 звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.64), проте не оформила прав на спадкове майно за мамою ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , у віці 74 роки у м.Дрогобичі, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичі, а ще раніше, а ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_6 . У віці 81 рік в м.Дрогобич Львівської області.

Як було встановлено в судовому засіданні 26.04.2005 року ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої дрогобицької державної нотаріальної контори Панкевичем Р.І. та зареєстрований в реєстрі за №2-680, згідно якого на випадок смерті зробила таке розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і, взагалі, все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла синові - ОСОБА_1 , тобто позивачеві (а.с.17).

З довідки Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційного об`єднання» Дрогобицької міської ради №579 від 10.02.2015 року відомо, що ОСОБА_5 , дійсно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 . Разом з померлою ніхто не був зареєстрований (а.с.101).

З копії спадкової справи відомо, що позивач 11.02.2015 року особисто звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Куртяк О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в шестимісячний строк та 11.11.2019 року звернувся з додатковою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою №5 приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу від 01.10.2020 року №191/02-31 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що ним не було подано жодного оригіналу документа, що підтверджує право спадкодавця ОСОБА_5 , 1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказане спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав матері спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої її дочка ОСОБА_5 , спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та право на земельну частку (пай) у ААГ ім.Мічуріна, що у с.Болозів Старосамбірського району Львівської області, яке належало матері спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої, її дочка ОСОБА_5 , спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.6-7).

З довідки Комунального підприємства «Старосамбірського районного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна становить №410/02-14 від 18.12.2019 року відомо, що загальна інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , становить 66169 гривень (а.с.10).

З довідки Відділу у Старосамбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про наявність та розмір земельної частки (паю) (витяг з книги сертифікатів про право на земельну частку (пай) відомо, що вартість земельної частки (паю), розташованої в с.Болозів Старосамбірського району Львівської області, розміром 1,23 умовних кадастрових гектарів, назва с/г підприємства: ААГ ім.Мічуріна, прізвище ім`я, та по батькові власника сертифікату серії НОМЕР_5 - ОСОБА_4 - становить 1665,00 гривень (а.с.15).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №39601373 від 11.02.2015 року відомо, що у Спадковому реєстрі за параметрами запиту - щодо відкриття спадкової справи за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація відсутня (а.с.112).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39601389 від 11.02.2015 року, відомо, що у Спадковому реєстрі за параметрами запиту - щодо відкриття спадкової справи за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайдено чинний заповіт у Спадковому реєстрі за №36549895 (а.с.113).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39601458 від 11.02.2015 року, відомо, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, про реєстрацію спадкової справи за №57096945 (а.с.114).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №47262361 від 22.06.2015 року, за параметрами запиту ОСОБА_5 інформація відсутня (а.с.132).

Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101041352 від 22.06.2015 року, за ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (а.с.133).

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів №101062928 від 22.06.2015 року за результатами пошуку ОСОБА_5 у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні (а.с.135-136).

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного КодексуУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на часвідкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1-3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності з положеннями ст.ст. 328, 380 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже з представлених доказів, будинок знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, набуто у власність ОСОБА_4 на законних підставах, на будинок було видано свідоцтво про право власності на підставі рішення Старосамбірської районної Ради народних депутатів, спадкодавець ОСОБА_4 даним будинком володіла багато років, також згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) їй належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ ім.Мічуріна, після смерті ОСОБА_4 її дочка - ОСОБА_5 спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, інші особи, крім позивача своїх прав не заявляли.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець був фактичним власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , хоча і належним чином не оформила права власності на таке, а також не оформила право на земельну частку (пай) у ААГ ім.Мічуріна, що в с.Болозів, Самбірського району Львівської області, площею 1.23 умовних кадастрових гектарів, що належав ОСОБА_4 на підставі сертифікату НОМЕР_5, що зареєстровано за №295 від 16.01.1997 року, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказане будинковолодіння, та право на земельну частку (пай), оскільки він прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 і не може в позасудовому порядку оформити право власності на дане будинковолодіння і право на земельну частку (пай) через відмову нотаріуса вчинити такі дії, а тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.10, ч.1 ст.11, 81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, ст.328, 392, ст.ст.1216-1218, 1220, ч. 1 та ч.2 ст. 1223, ч.5 ст. 1268, ч.1 та ч.2 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст. 1296, ч.1 ст.1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителем АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра вступила в спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та право на земельну частку (пай) у ААГ ім.Мічуріна, що в с.Болозів, Самбірського району Львівської області, площею 1.23 умовних кадастрових гектарів, який належав ОСОБА_4 на підставі сертифікату НОМЕР_5, що зареєстровано за №295 від 16.01.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення - 31.01.2022 року.

Суддя Пошивак Ю.П.