Справа № 2-1452/10
Провадження №6/369/121/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі судді Янченка А.В. за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т АН О В И В:

У лютому 2022 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 2-1452/2010 з ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2010 року.

Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до виконавчого листа № 2-1452/2010 виданого 17 листопада 2010 року Києво-Святошинського районного суду Київської області на виконанні перебуває рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2010 року по справі № 2-1452/2010, яким задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04 березня 2008 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості у розмірі 290 857,78 грн, з яких: 245 279,14 грн сума основного боргу, 30 461,90 грн проценти за користування кредитними коштами, 15 116,73 грн пеня, передбачена п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору та витрати на сплату судового збору у сумі 1 700 грн, а також 120 грн витрати за інформаційно-технічне забезпечення.

Вищевказане рішення було направлено на виконання до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з чим відкрите виконавче провадження № 52662756, яке станом на сьогодні перебуває на виконанні, не закрито та не закінчено.

31 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до платіжного доручення № 195 та № 206 від 31.10.2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» здійснило оплату відповідно до договору факторингу.

28 травня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Також, відповідно до п. 2 Тлумачення термінів у договору факторингу № 1-10/2019 від 31.10.20219 року зазначено, що договори між Клієнтом (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та АТ «ОТП БАНК», за якими АТ «ОТП БАНК» відступив, передав на користь клієнта права вимоги зазначені у додатку № 5 цього договору.

Відповідно до Додатку № 5 до договору факторингу № 1-10/2019 «Перелік договорів відступлення прав вимоги» зазначено порядок переходу права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року відносно кредитного договору № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час судового засідання повідомлялися належним чином.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до виконавчого листа № 2-1452/2010 виданого 17 листопада 2010 року Києво-Святошинського районного суду Київської області на виконанні перебуває рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2010 року по справі № 2-1452/2010, яким задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04 березня 2008 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості у розмірі 290 857,78 грн, з яких: 245 279,14 грн сума основного боргу, 30 461,90 грн проценти за користування кредитними коштами, 15 116,73 грн пеня, передбачена п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору та витрати на сплату судового збору у сумі 1 700 грн, а також 120 грн витрати за інформаційно-технічне забезпечення.

Вищевказане рішення було направлено на виконання до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з чим відкрите виконавче провадження № 52662756, яке станом на сьогодні перебуває на виконанні, не закрито та не закінчено.

31 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до платіжного доручення № 195 та № 206 від 31.10.2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» здійснило оплату відповідно до договору факторингу.

28 травня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за кредитним договором № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Також, відповідно до п. 2 Тлумачення термінів у договору факторингу № 1-10/2019 від 31.10.20219 року зазначено, що договори між Клієнтом (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та АТ «ОТП БАНК», за якими АТ «ОТП БАНК» відступив, передав на користь клієнта права вимоги зазначені у додатку № 5 цього договору.

Відповідно до Додатку № 5 до договору факторингу № 1-10/2019 «Перелік договорів відступлення прав вимоги» зазначено порядок переходу права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року відносно кредитного договору № ML-013/108/2008 від 04.03.2008 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки рішення суду від 16.03.2010 року у справі № 2-1452/2010 на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1452/2010 від 17.11.2010 року, виданого на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2010 року у справі № 2-1452/2010, з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; ).

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Янченко