Справа № 498/157/22
Провадження № 2/517/81/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про скасування рішень селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, у якому просить скасувати рішення Великомихайлівської селищної ради від 15.02.2019 року № 1700-УІІ «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, що підлягають поділу для подальшої безоплатної передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам України, крім громадян, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині земельної ділянки :01:002:0527 загальною площею 25, 5275 га згідно Додатку;

№ 2733-VII від 16.01.2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої на території Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області (за межами населених пунктів)»;

Рішення Великомихайлівської селищної ради від 21.04.2020 року з відповідними номерами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо отримання землі у власність з наступними земельними ділянками: кадастровий номер :01:002:0632, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0633, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0621, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0622, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0623, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0624, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0625, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0626, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0627, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0628, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0629, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0633, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0630, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0631, площею 1,9636 га;

Рішення Великомихайлівської селищної ради від 22.10.2020 року з відповідними номерами про затвердження проектів землеустрою та передачу землі у власність за наступними земельними ділянками: кадастровий номер :01:002:0632, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0633, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0621, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0622, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0623, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0624, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0625, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0626, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0627, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0628, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0629, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0633, площею 1,9637 га, кадастровий номер :01:002:0630, площею 1,9636 га, кадастровий номер :01:002:0631, площею 1,9636 га.

Скасувати право власності ОСОБА_9 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:002:0623 площею 1,9637 га;

ОСОБА_12 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:002:0627 площею 1,9637 га;

ОСОБА_11 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:002:0628 площею 1,9637 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що розпорядженням Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області № 95/А-2012 від 14.02.2012 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, загальною площею 45,00 га із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) колишнього КСП «Іскра» в адміністративних межах Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області для сінокосіння та випасання худоби.

19.06.2020 року Великомихайлівська селищна рада прийняла рішення № 3866-УІІ щодо ненадання земельних ділянок позивачу в оренду з причин того, що земельна ділянка :01:002:0527 загальною площею 25,5275 га рішенням сесії Великомихайлівської селищної ради має бути поділена на 13 самостійних ділянок для передачі під ОСГ (хоч і є пасовищем), земельна ділянка :01:002:0531 загальною площею 14,4487 га має бути виставлена на торги (хоч і є пасовищем), а щодо земельної ділянки :01:002:0517 загальною площею 3,5534 га відповідач взагалі не обгрунтувала причини відмови.

Вказує, що з 2012 по 2019 рік на вказані земельні ділянки між позивачем та Великомихайлівською селищною радою укладались тимчасові договори на користування вказаною землею, позивач сумлінно та своєчасно сплачувала всі платежі до бюджету.

Вважає, що Великомихайлівська селищна рада діяла недобросовісно, знаючи що позивач претендує на отримання спірної землі в оренду та що в неї розроблений та погоджений проект землеустрою щодо спірної землі, та те що на протязі 7 років відповідач на підставі тимчасових угод надавав спірну землю саме позивачу в оренду, відповідач протиправно прийняв ряд рішень, тому просить суд скасувати відповідні рішення Великомихайлівської селищної ради та скасувати право власності.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_2 використовувала вказані земельні ділянки за договорами оренди, що підтверджується рішеннями судів, які додані до позовної заяви, проте вказані земельні ділянки розподілені та передані у власність відповідачам по справі, що є незаконним.

Представник відповідача Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 211).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позов не визнають і заперечують проти його задоволення (а.с. 159, 162, 163, 164, 193, 194, 195, 196, 197, 200, 201, 210).

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно Розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області №95/А-2012 від 14.02.2012 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, загальною площею 45,00 га із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) колишнього КСП "Іскра" в адміністративних межах Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області для сінокосіння та випасання худоби. Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачу в довгострокову оренду терміном на 49 років для сінокосіння та випасання худоби на території Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. 14.11.2012 року визначено кадастровий номер: :01:002:0400; кадастровий номер: :01:002:0401.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0527 площею 25.5275 га була сформована в результаті проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою і зареєстрована 24.04.2018 р. та наказом № 15-3567/13-18-СГ від 05.06.2018 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області дана ділянка була передана із державної власності у комунальну власність Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019, земельна ділянка кадастровий номер::01:002:0527 розміром 25,5275 га форма власності комунальна, цільове призначення землі запасу, право власності зареєстровано 24.04.2018 року за Великомихайлівською селищною радою Великомихайлівського району Одеської області, тобто власником землі є Великомихайлівська селищна рада Великомихайлівського району Одеської області

Згідно з рішенням Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області №1700 - VII від 15.02.2019 року, було затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, що підлягають поділу для подальшої безоплатної передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам України.

Згідно рішення Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області №1702 -VII від 15.02.2019 року, було затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами у 2019-2020 роках на території Великомихайлівської селищної ради (за межами населених пунктів).

Згідно рішення Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області № 2733-VII від 16.01.2020 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, площею 25,5275 га, кадастровий номер: :01:002:0527, на території Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, на тринадцять земельних ділянок.

Відповідно до рішень Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам.

На час звернення до суду з позовом та розгляду справи за громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зареєстровано право власності на виділені їм земельні ділянки, які входили до складу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, площею 25,5275 га. до затвердження технічної документації про її поділ на 13 земельних ділянок для передачі фізичним особам, що описано в Постанові Одеського Апеляційного суду від 25.01.2022 року № 498/808/20, яким апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено часткову. Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 березня 2021 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про скасування рішення селищної ради в мотивувальній частині змінити та викласти її в редакції цієї постанови суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення залишити без змін (а.с. 12-15).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року встановлено, що розпорядженням Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області №95/А-2012 від 14.02.2012р., ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років загальною площею 45,00га із земель сільськогосподарського призначення нерозподілених земельних часток (паїв) колишнього КСП «Іскра» в адміністративних межах Полезненської сільської ради для сінокосіння та випасання худоби.

Проект земелеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 в довгострокову оренду на 49 років для сінокосіння та випасання худоби на території Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, розроблено ВКФ «Стелхен», за замовленням ОСОБА_2 та на підставі договору №246 від 24.11.2011р. (а.с. 17-23, 26-39).

Рішенням Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 15.02.2019 року затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, що підлягають поділу для подальшої безоплатної передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам України, крім громадян, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на території Великомихайлівської селищної ради (за межами населених пунктів), в тому числі земельна ділянка за кадастровим номерам :01:002:0527 загальною площею 25,5275 га. (а.с. 41-45).

Рішенням Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 15.02.2019 року затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами у 2019-2020 роках на території Великомихайлівської селищної ради (за межами населених пунктів), в тому числі земельна ділянка за кадастровим номерам :01:002:0531 загальною площею 14,4487 га. (а.с. 46-47).

16.01.2020 року Великомихайлівська селищна рада Великомихайлівського району Одеської області прийняла рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, площею 25,5275 га, кадастровий номер :01:002:0527, на території Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області (за межами населених пунктів), на тринадцять земельних ділянок відповідачам по справі (а.с. 48-49).

Рішеннями Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 24.01.2020 року надано дозволи на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність відповідачам для ведення особистого селянського господарства (а.с. 50-62).

22.10.2020 року селищна рада затвердила проекти землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок відповідачам для ведення особистого селянського господарства (а.с. 64-70).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спірні правовідносини стосуються порядку здійснення права власності та права користування земельними ділянками та регулюються положеннями Цивільного Кодексу України щодо режиму права власності та Земельного Кодексу України.

Відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 77 ч. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Судом встановлено, що за відповідачами ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстровано право власності на виділені їм земельні ділянки, які входили до складу земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, площею 25,5275 га до затвердження технічної документації про її поділ на 13 земельних ділянок для передачі фізичним особам.

Документи, які відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, що підтверджують право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки, а також державну реєстрації цих прав, у ОСОБА_2 , відсутні.

Відповідно до п. б) частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У відповідності до пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного Кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч. 4 ст. 118 ЗК України відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 даної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами 8, 9 статті 118 Земельного Кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Аналізуючи положення закону встановлено, що захисту в судовому порядку підлягають права та законні інтереси фізичної особи, яка на законних підставах володіє та користується земельною ділянкою, тобто є власником або користувачем земельної ділянки при наявності відповідних документів на підтвердження права на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у пункті 5 мотивувальної частини рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняті селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою є ненормативними актами органу державної влади, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких рішень не породжує наслідків для власника (користувача) земельних ділянок, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Законодавством не встановлено граничного строку дії такого дозволу, отже особа може скористатися ним у будь-який зручний для себе час або не скористатися взагалі. При цьому, слід відмітити, що надання дозволу на розробку документації не тотожне негайному набуттю права власності чи користування земельною ділянкою та є лише першим кроком для оформлення такого права. Так само, законодавством не встановлено заборони реалізації особою прав на цю ж земельну ділянку, внаслідок скасування або визнання недійсними (нечинними) правовстановлюючих документів на землю, які були складені з порушенням Закону і така особа має право, після усунення таких порушень, в порядку встановленому Законом, реалізовувати своє право.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тобто саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду з позовом за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином судом встановлено, що відповідачі по справі скориставшись своїм законним правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, звернулись до Великомихайлівської селищної ради із заявами про надання дозволу про розробку проекту відведення спірної земельної ділянки.

Твердження позивача ОСОБА_2 стосовно того, що вказаним рішенням порушено її права, оскільки з 2012 року по 2019 рік на вказані земельні ділянки між позивачем та селищною радою укладались тимчасові договори на користування вказаною землею, позивач сплачувала орендну плату до бюджету, є недоведеними, оскільки позивач не набув права власності/користування на вказану земельну ділянку.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення Великомихайлівської селищної ради прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ЗК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», є законними, обґрунтованими, своїм змістом прав та законних інтересів позивача ОСОБА_2 не порушує.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 , про скасування рішень селищної ради, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про скасування рішень селищної ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2022 року.

Суддя: