Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/254/22

Номер провадження: 2-о/511/34/22

08 червня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання - Захарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, яку 12.04.2022 уточнила.

Стислий виклад позиції заявника.

Відповідно до уточненої заяви вбачається, що 24.01.1995 року було видано свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності будинку 52/100 , належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 від 27.03.2003 року). З метою внесення інформації в реєстр прав та їх обтяжень заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про що державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації у зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки видане свідоцтво про право власності на житло видане на ім`я « ОСОБА_1 », що підтверджується копією рішення про відмову № 61264990 від 01.11.2021 року, що і стало передумовою звернення до суду. Між тим по батькові заявниці " ОСОБА_4 ".

У зв`язку з викладеним заявник просить суд: встановити належність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 року, частка власності 52/100 належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заяви, клопотання.

08.06.2022 року на адресу суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

08.06.2022 року на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

08.06.2022 року на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Лиманської селищної ради Роздільнянської району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області 28.01.2022 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, та надано строк для виправлення зазначених недоліків.

05.04.2022 року заявник ОСОБА_1 отримала копію ухвали.

12.04.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.04.2022 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

З свідоцтва про право власності на житло (найменування органу приватизації: Радгосп - завод «Шлях Ілліча» від 24.01.1995 року) вбачається, що вказане свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності будинку 52/100 , належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , відповідно до якого загальна площа квартири (кімнат, будинку) становить 52 кв.м.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 61264990 від 01.11.2021 року державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації у зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки свідоцтво про право власності на житло видане на ім`я « ОСОБА_1 », а в паспорті громадянина України серія та номер НОМЕР_2 від 15.12.1999 року, що виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_1 ».

Від встановлення факту належності правовстановлюючих документів залежить реалізація права та подальше розпорядження частиною будинку.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що при виготовлені свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 року було допущено помилку в написанні по батькові співвласника, а саме: зазначено « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 », що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, у всіх документах вказані анкетні дані зазначені як « ОСОБА_1 », що підтверджується:

-паспортом громадянина України серія та номер НОМЕР_2 від 15.12.1999 року, що виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище ім`я та по батькові - ОСОБА_1 ;

-відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.11.1995 року по теперішній час дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-згідно будинкової книги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (записана російською мовою « ОСОБА_6 ») зареєстрована з 22.10.1995 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

-також відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 « ОСОБА_7 » (російською мовою) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 08.06.1985 року, актовий запис № 33, де « ОСОБА_7 » (російською мовою) зареєструвала шлюб з « ОСОБА_8 » (російською мовою) та після шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (російською мовою).

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначає, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пункт шостий частини першої статті 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1995 року, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , частка власності будинку 52/100 , виданого ОСОБА_10 ".

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, адреса: 67452, Одеська область Роздільнянський район, смт. Лиманське, вул. Центральна, 79.

Суддя І. В. Бобровська