ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4294/22 Справа № 177/775/21 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року, ухваленого суддею Строговою Г.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування.

В мотивування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 28 лютого 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1/3364938 на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 . Купівля транспортного засобу здійснюється відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між продавцем та ОСОБА_1 , надалі «майновий поручитель».

21 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було укладено договір №26841а0дк добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», предметом договору є належний позивачу автомобіль Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 .Свої зобов`язання за договором страхування, в частині оплати страхового платежу в розмірі 27618,40 грн., позивачка виконала своєчасно та в повному обсязі.

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 випадково помітила пошкодження приладів зовнішнього освітлення, а саме, в середині передніх фар освітлення були видимі значні сліди вологи. Припускаючи, що це є незначна несправність приборів освітлення, вона звернулась із зазначеною проблемою до спеціалізованого автосервісу СТО ПП «АЕЛІТА» яке знаходиться у місті Дніпрі. Після огляду автомобіля спеціалістами сервісу їй повідомили про пошкодження обох передніх фар, тому вони не мають можливості усунути несправність за правилами гарантійного ремонту.

Розуміючи, що має місце страховий випадок, який передбачений розділом 20 договору №26841а0дк від 21 лютого 2020 року добровільного страхування наземного транспорту, та який виявлений, і підтверджений спеціалістами спеціалізованого автосервісу, позивачка того ж дня, а саме 08 грудня 2020 року, відповідно до правил розділу 24 договору повідомила про страхову подію страховика шляхом телефонного звернення до контакт-центру страхової компанії за номерами, які зазначені в договорі. Таким чином, повідомлення про страховий випадок було зафіксовано відповідно до умов договору.

В подальшому, після неодноразового спілкування за телефоном, та в офісі Криворізького представництва страховика їй було запропоновано подати письмову заяву, та рахунок з вартістю ремонтних робіт, для вирішення питання щодо страхового відшкодування.

У зв`язку із чим, 18.01.2021 року позивачка звернулась із відповідною письмовою заявою до страховика, якому надала рахунок на оплату №3204 від 09 грудня 2020 року, складеного СТО ПП «АЄЛІТА» із зазначенням вартості заміни пошкоджених деталей та послуг, пов`язаних з цим ремонтом. Загальна сума рахунку (ремонту) складає 129558,59 грн.

03 лютого 2021 року від АТ «СК «АРКС» позивачка одержала листа № 872/12ЦВ від 03.02.2021 року, в якому страховик частково відмовив їй в страховому відшкодуванні у обсязі 129558,59 грн., посилаючись на пункт 24.5, а саме на те, що вона не звернулась за підтвердженням настання страхового випадку до компетентних органів. У зв`язку із чим, відповідно до правил п. 24.6 договору, їй може бути відшкодована сума 31600,00 грн., а не сума реальних збитків в розмірі 129558,59 грн.

В подальшому, сума страхового відшкодування, яка визначена страховиком в розмірі 31600,00 грн., була перерахована на рахунок СТО ПП «АЄЛІТА». Позивачка вважає, що ця сума не відповідає правилам та умовам договору страхування.

Намагаючись урегулювати спір у позасудовому порядку, ОСОБА_1 04 березня 2021 року звернулась до відповідача із листом з проханням доплатити в рахунок страхового відшкодування суму 97958,59 грн., який відповідач одержав 16 березня 2021 року, однак вказаний лист залишився без відповіді, страхове відшкодування згідно з договором в повному обсязі не погашено.

У зв`язку із викладени, просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на її користь страхове відшкодування в сумі 97958,59 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що предметом договору страхування у даній справі є майнові інтереси страхувальника щодо володіння, розпорядження та користування майном, яке є предметом іпотеки, а тому страхувальник є зацікавленою особою у збереженні цього майна не тільки як його власник, а й як особа, яка забезпечує цим майном виконання укладеного кредитного договору, оскільки предмет іпотеки не повинен зазнавати зменшення вартості. Таким чином, для того, щоб вигодонабувач міг отримати захист свого права, що випливає із договору страхування, він має виразити на це свою волю, тобто подати страховику відповідну заяву, надати повідомлення страхувальнику тощо. В противному випадку носієм відповідного права продовжує бути страхувальник.

Банк (вигодонабувач) був обізнаний про настання страхового випадку, разом з тим не надав, будь яких заяв/повідомлень щодо свого бажання на одержання страхового відшкодування.

Разом з тим, суд не звернув увагу на те, що банк не заявляв вимог на отримання ним самим суми страхового відшкодування, та, ухвалюючи рішення відповідно до положень статей 636, 985 Цивільного кодексуУкраїни, виходив з того, що умовами договору страхування сторони узгодили обов`язок страховика при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику і/або вигодонабувачу (банку), а тому висновок суду щодо відсутності у страхувальника права на вимогу відшкодування на свою користь суперечать зазначеним вище нормам матеріального права, та обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що договір № 26841а0дк від 21.02.2020 добровільного страхування наземного транспорту, є трьохстороннім, підписаним Страховиком АТ "СК "АРКС", Страхувальником ОСОБА_1 та вигдонабувачем АТ "Креді Агріколь Банк". Жодних додаткових угод до договору № 26841а0дк від 21.02.2020 р. добровільного страхування наземного транспорту, щодо зміни Вигодонабувача, не укладалось/не надходило. Доказів того, що вигодонабувач уповноважував позивача на отримання на свою користь суми страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, однак не може погодитись з мотивами відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.02.2020 між ОСОБА_1 , та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», укладений договір №26841а0дк добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» (а.с. 19-25 т.1). Відповідно до умов договору застрахований належний ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 18 т.1).

Автомобіль Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_1 за кредитні кошти, на підставі укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Креді Агріколь Банк» 28.02.2019 кредитного договору № 1/3364938, відповідно до умов якого вказаний автомобіль є предметом застави (а.с. 9-17 Том 1).

08 грудня 2020 року позивачка помітила пошкодження приладів зовнішнього освітлення, а саме, в середині передніх фар освітлення були видимі значні сліди вологи та з зазначеною проблемою звернулася до спеціалізованого автосервісу СТО ПП «АЕЛІТА», яке знаходиться у місті Дніпрі. Після огляду автомобіля спеціалістами сервісу їй повідомили про пошкодження обох передніх фар, що унеможливлює усунення несправності за правилами гарантійного ремонту (аут огляду транспортного засобу а.с. 118 т.1). Оскільки, мав місце страховий випадок який передбачений договором №26841а0дк від 21 лютого 2020 року добровільного страхування наземного транспорту, та який виявлений, і підтверджений спеціалістами спеціалізованого автосервісу, вона в той же день, повідомила про страхову подію страховика шляхом телефонного звернення до контакт-центру страхової компанії за номерами які зазначені в договорі.

18.01.2021 позивач звернулась із відповідною письмовою заявою до страховика, що підтверджується копією заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 116-117 Том 1), про що також вказував допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 .

Відповідно до рахунку на оплату № 3204 від 09.12.2020, наданого ПП «АЕЛІТА» загальна сума ремонту склала 129558,59 грн. (а.с. 26 Том 1).

Згідно розрахунку страхового відшкодування здійсненого АТ «СК «АРКС» виплата страхового відшкодування склала 31600,00 грн. (а.с. 122 Том 1), яка відповідно до умов договору страхування сплачена страховиком 15.01.2021 СТО ПП «АЕЛІТА», що підтверджується копією платіжного доручення № 741192 (а.с. 126 Том 1).

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Положення статей 11, 525, 526, 629 ЦК України дають підстави для висновку, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до п. 20.1 договору добровільного страхування страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 20.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно п.29.8 та п. 29.9Договору в результаті настанн страхового випадку.

Відповідно до підпункту 20.2.3 пункту 20.2 договору, серед іншого страховим випадком є «Збитки внаслідок інших подій» - зокрема викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання (вказаного у розділі 6 договору), а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України; пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок, стихійного лиха, пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на ТЗ, попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з під коліс ТЗ, зовнішнього фізичного впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (окрім вказаних в п. 20.2.1, п. 20.2.2 Договору), якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами розділу 26 цього договору; будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок наїзду (удару, падіння) іншого транспортного засобу або рухомого об`єкту на затрахований ТЗ.

Відповідно до підпункту 24.1.2.4. пункту 27.1. договору, для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків у разі настання страхової події за ризиком «Збитки внаслідок інших подій»: страхувальник зобов`язаний надати страховику довідку відповідних компетентних органів (витяг з з Єдиного реєстру досудових розслідувань, довідку поліції, пожежної охорони, метеорологічної чи сейсмологічної служби, Торгово-промислової палати встановленого зразка щодо характеру та обставин страхової події.

Розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі: документа де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілом об`єкта страхування (дефектної відомості, автотоварозхнавчої експертизи, Акта огляду ТЗ; документа складеними компетентними органами, про обставини, час, місце страхвого випадку із заначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування чи його частин; документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, авто товарознавча експертиза)(п.п. 24.2).

Відповідно до п. 24.4 Страхувальник може скористатися правом не надавати страховику документи органів, які підтверджують настання страхового випадку, у разі пошкодження виключно скла, приладів зовнішнього освітлення, дзеркал ТЗ за відсутності пошкоджень інших деталей вузлів та агрегатів застрахованого ТЗ без обмежень щодо кількості заявлених випадків.

Як вбачається із заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, 08.12.2020 року водієм ТЗ Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 були виявлені пошкодження фари лівої та правої, губи переднього бамперу ТЗ Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 отримані від наїзду на перешкоду (том 1 а.с. 116-117).

Згідно Акту огляду транспортного засобу від 18.12.20202 року підписаного ОСОБА_3 зафіксовано пошкодження бамперу переднього, фари правої та фари лівої ТЗ Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 (том 1 а.с. 118-119).

Відповідно до рахунку на оплату № 3204 від 09.12.2020 року складеного ПП «Аеліта» вартість відновлювального ремонту ТЗ Mazda СХ-5, д.р.н. НОМЕР_1 складає 129 558, 59 грн. та включає в себе варість переднього бамперу, вартість корпусу фари праваї та лівої СВ/Д, варість ремонту та фарбування (том 1 а.с. 120).

Таким чином, крім пошкодження приладів зовнішнього освітлення (п. 24.4) страховиком були виявлені пошкодження інших деталей, а саме губи переднього бамперу, у зв`язку з чим ОСОБА_3 повинен був звернутись до компетентних органів.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 з приводу події, яка сталась 08.12.2020 року до компетентних органів не звертався, подію не фіксував, відповідних документів страховику не надав.

Таким чином ОСОБА_3 скористався правом передбаченим п.24.5 Договору, щодо можливості не викликати на місце події компетентні органи, та не надавати страховику документи компетентних органів.

Відповідно до п.п. 24.5 Договору з урахуванням умов п. 24.6 Договору страхувальник може скористатись правом не надавати страховику документи компетентних органів, які підстверджують настання страхового випадку, окрім випадків викрадення окремих складових частин ТЗ ( в тому числі додаткового обладнання, вказаного в розділі 6 Договору). У випадку відсутності документів компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку за вирахуванняма встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше 25 000 грн. (якщо страхова сума менші ніж 500 000 грн.) або не більше ніж 5% від страхової суми (якщо страхова сума більша ніж 500 000 грн.). При цьому страхове відшкодування розраховується та сплачується згідно з листом вигодо набувача виключно шляхом перерахування вигодонабувачу або на рахунок СТО відповідно до обраної за цим договором опції (на базі СТО за вибором страховика).

Згідно розрахунку страхового відшкодування здійсненого АТ «СК «АРКС» розмір страхового відшкодування становить 31600,00 грн. (а.с. 122 Том 1), який відповідно до умов договору страхування, сплачений страховиком 15.01.2021 року шляхом перерахування коштів на рахунок СТО ПП «АЕЛІТА», (а.с. 126 Том 1).

Таким чином, ОСОБА_3 вирішивши не надавати страховику документи компетентних органів, які підтверджують причини та обставини заявленої події, скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності, передбаченого п. 24.5 Договору, який складає 5% від страхової суми, визначеної п.8 Договору (632 000 грн. х5%= 31 600 грн.)

Отже, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування слід відмовити з тих підстав, що відповідачем АТ «СК «АРКС» в повному обсязі виконано обов`язок передбачений умовами Договору, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 97 958, 59 грн..

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає за необхідне змінити мотиви відмови в задоволенні позову, оскільки в даному випадку в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 97 958, 59 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 97 958, 59 грн., в іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року змінити в частині мотивів відмови виклавши в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: