Ухвала

07 червня 2022 року

м. Київ

справа № 132/4510/19

провадження № 61-4603ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року, додаткове рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дитини.

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та просила визначити місце проживання дитини разом із нею, також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000 грн щомісячно, але не менше 25 % доходу відповідача, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, необхідної для утримання сина. Допомоги від держави вона також не отримує, тому неповнолітній син повністю знаходиться на її утримання. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про залишення його позову без розгляду задоволено.

Заочним рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 . Стягнуто щомісячно із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації, у розмірі 3 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2020 року й до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2021 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Петрук Л. І. про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 880 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року та додаткове рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2021 року залишено без змін.

У травні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, враховуючи, що заявник переніс важку операцію, пов`язану з онкологічною хворобою.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання для відстрочення сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 є відповідачем за зустрічним позовом, а звільнення відповідача від сплати судового збору Законом не передбачено.

Інші наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, заявник має сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 270 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визначення місця проживання дитини), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення аліментів), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, таким чином 908 грн*2*200%=3 632 грн.

Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 3 632 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року, додаткове рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян