Справа № 952/209/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2022 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Яценка Є.І.,

секретаря судового засідання - Оданець С.В.,

за участі заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу № 952/209/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зачепилівська селищна рада Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2009 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний період часу вона та ОСОБА_2 проживали як одна сім`я, вели спільне господарство та мали взаємні права і обов`язки, які притаманні подружжю. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 має для неї суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування, а також право на отримання соціальних виплат сім`ям загиблих військовослужбовців, оскільки останній у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану був призваний до військової служби за мобілізацією та загинув під час бойових дій.

Враховуючи наведене та на підставі п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України заявниця просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 01.01.2009 року до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень проти заявлених вимог ОСОБА_1 не мають.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона є донькою померлого ОСОБА_2 та підтвердила, що дійсно останній з 2009 року проживав разом із заявницею ОСОБА_1 як чоловік та дружина в одному будинку в с. Миколаївка Красноградського району Харківської області, вели разом господарство та мали спільний бюджет. Проживали вони разом до часу смерті батька, яка сталася під час його участі в бойових діях в складі ЗСУ 06 травня 2022 року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він є односельцем заявниці ОСОБА_1 , проживає неподалік від неї та підтвердив, що остання з 2009 року спільно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю в с. Миколаївка Красноградського району Харківської області як чоловік та дружина, вели спільне господарство та побут. Після введення на території України воєнного стану ОСОБА_2 був призваний до військової служби за мобілізацією, а у травні 2022 року останній загинув під час бойових дій на півдні країни.

Суд, вислухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки та житловий будинок, які розташовані в с. Миколаївка Красноградського району Харківської області, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 18 травня 2016 року.

Згідно довідок № 266 та 267 від 24 травня 2022 року, виданих Зачепилівською селищною ради Красноградського району Харківської області, ОСОБА_2 фактично проживав однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 його поховала ОСОБА_1 .

Крім того судом досліджувались надані заявником фотокартки із сімейного фотоальбому, на яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в родинному колі святкують певні події з їхнього життя. Фото вищевказаних осіб збігається з фото, які зображені на копіях їхніх паспортів наявних у матеріалах справи.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене підтверджується довідками № 266 та 267 від 24 травня 2022 року, виданими Зачепилівською селищної ради Харківської області та показами свідків.

Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зачепилівська селищна рада Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2009 року до 06 травня 2022 року.

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко