Справа №339/434/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О.С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення ним 23-х років в зв"язку з навчанням.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після розірвання шлюбу у 2019 році син ОСОБА_5 залишився проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. 26 листопада 2021 року синові виповнилося 18 років і до цього часу відповідач сплачував аліменти на його утримання.

На даний час син ОСОБА_2 навчається в Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму на 3 курсі денної форми навчання, спеціальність « Туризм» і не може самостійно заробляти кошти, а тому вона утримує самостійно сина. Для навчання сина придбала всі необхідні речі, одяг, а також витрачає кошти на продукти харчування та інші витрати. Вважає, що відповідач повинен утримувати сина на період навчання і сплачувати аліменти, оскільки працює та заробляє значні кошти.

23 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності у зв`язку з сімейними обставинами та стягнути з відповідача послуги адвоката врозмірі 800 грн. та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.19, 27).

Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.24).

Частиною 1 статті 280 ЦПК України, передбачено, що суд суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно вимог ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання повнолітнього сина на період його навчання.

Так, відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як свідчать матеріали справи, за час перебування сторін в шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року (а.с.7-8).

Встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, а позивач, яка проживає разом з сином (а.с.20), звернулася з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5 , якому ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось 18 років, він продовжує навчатися і у зв`язку з чим потребує матеріального допомоги.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, син ОСОБА_5 є студентом Прикарпатського фахового коледжу лісового господарства та туризму на 3 курсі денної форми навчання, спеціальність « Туризм» і навчання закінчиться 31 січня 2023 року (а.с.9).

Як встановив суд, повнолітня дитина сторін - син ОСОБА_5 проживає з позивачем, дійсно навчається на денній формі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ст.201 Сімейного Кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд, встановив, що оскільки повнолітній син навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання у вузі, зокрема, на придбання підручників, повноцінного харчування.

А також враховує матеріальне становище платника аліментів; відсутність в нього осіб, яких він зобов`язаний утримувати, величину витрат на утримання сина в зв"язку з навчанням, наданих позивачем та приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1000 грн. відповідають потребам ОСОБА_5 у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі - 3000 грн. є завищеними, оскільки позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України, не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина саме у такому розмірі.

При цьому, із вказаним позовом позивачка звернулась до суду 22 грудня 2021 року, а тому аліменти стягуються з 22 грудня 2021 року, як то передбачено ч.1 ст.191 СК УКраїни.

За змістом статті 199 СК України, законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на послуги адвоката в розмірі 800 грн.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, позивач, заявляючи вимоги про стягнення витрат на суму 800 грн. (послуги адвоката) не подала суду доказів про те, що вказані витрати вона дійсно понесла, надавши суду відповідні платежі, які були здійснені на рахунок Адвоката.

А також не надала суду квитанцію про сплату послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, із зазначенням потреченого часу та виду такої допомоги, що є підставою для відмови у стягнення таких витрат з відповідача.

На підставі наведеного, ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 211, 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 :

- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22 грудня 2021 року на час його навчання Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму, але не більш, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років;

- судовий збір в дохід держави в сумі 908 ( дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків, місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення 02 лютого 2022 року.

Суддя Головенко О.С.