Справа № 362/2006/19 Головуючий в суді І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-ц/824/2413/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» та керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України, Державного підприємства «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними розпоряджень, наказів, договорів оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із цією ухвалою, представник ДП «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики НАН України» та керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просили ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ДП «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики НАН України» обґрунтовував доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд не врахував, що позов подано прокурором в інтересах Держави в особі ДП «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики НАН України» та НАН України, представники яких були присутні в судових засіданнях.

Крім цього, вказував, що місцевим судом не було закінчено підготовче провадження та не розпочато розгляд справи по суті, а тому суд не мав підстав застосовувати положення ст. 257 ЦПК України.

Керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області мотивував апеляційну скаргу тим, що місцевим судом не враховано, що позивач по справі - Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області припинила своє існування, натомість повноваження передано до Обухівської окружної прокуратури Київської області, та представник Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області був присутнім в судових засіданнях.

Вказував також, що місцевим судом не розглянуто клопотання керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області про залучення до розгляду у справі правонаступника позивача - Обухівську окружну прокуратуру Київської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у даній справі є Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області, представник якої, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судові засідання, призначені на 21 жовтня 2021 року та 18 листопада 2021 року, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Одночасно, суд вказав, що Васильківський відділ Обухівської окружної прокуратури не є правонаступником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури не має повноважень на участь у даному судовому розгляді.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (частина друга статті 4 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (пункт 76)).

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). А відповідно до абзаців першого та другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatismutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

Виходячи зі змісту наведених норм права, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2018 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України, Державного підприємства «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2019 року вимоги даного позову роз`єднано щодо всіх відповідачів.

01 липня 2019 року по справі відбулося підготовче судове засідання (а.с.86 том 1). В подальшому, підготовче засідання неодноразово відкладалося.

21 жовтня 2021 року в підготовчому судовому засідання були присутні представник інституту НАН - Удовенко К.С., та представник академії наук - Тодорович В.П., у зв`язку з неявкою прокурора, інших учасників справи, судом відкладено підготовче судове засідання на 18 листопада 2021 року о 11:00 год. (а.с. 154 том.3).

Судовою повісткою на адресу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області суд викликав прокурора у підготовче судове засідання призначене на 18 листопада 2021 року о 11:00 год. (а.с.156 том. 3).

Відповідно до пункту 1 розділу ХІІ Закону України «Про прокуратуру» з 15 грудня 2015 року набрали чинності ст. 12 Закону та Додаток до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур.

До вказаного клопотання долучено витяг, згідно якого Законом України №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» 19.09.2019 вказаний додаток втратив чинність, та Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 №39 затверджено перелік органів прокуратури, зокрема встановлено з 15.03.2021 року територіальну юрисдикцію Обухівської окружної прокуратури (з місцем розташування у м. Обухів) та її структурного підрозділу Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.

Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов передчасного висновку про те, що представник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, одночасно встановивши, що Васильківський відділ Обухівської окружної прокуратури не є правонаступником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури не має повноважень на участь у даному судовому розгляді.

Крім того, з урахуванням зазначених норм права та висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, повісткою суд викликав сторін у підготовче судове засідання на 18 листопада 2021 року, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого провадження, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг заслуговують на увагу, а тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне сільського господарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» та керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області - задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: