Єдиний унікальний номер: 357/333/22
Провадження № 2/379/165/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 червня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),

В С Т А Н О В И В:

30.12.2021 позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС»» в особі представника за довіреністю Миц І.В. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 15 057,37 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 06.01.2019 в м. Біла Церква Київської області по вул. Уласа Самчука, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Mazda CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 21.02.2019 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/151/19 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля ОСОБА_2 були застраховані в ПрАТ «СГ «ТАС»» за договором добровільного страхування наземного транспорту № FO-00190245, укладеним 06.09.2018 між ПрАТ «СГ «ТАС»» та ОСОБА_2 , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС»» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля ОСОБА_2 внаслідок ДТП було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 77 717,09 грн. Позивач 29.01.2019 виплатив страхове відшкодування в розмірі 62 173,67 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ЗАЗ «Daewoo» д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна»» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК8453691. ПрАТ «СГ «ТАС»» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування в порядку регресу, за яким ПрАТ «СК «Провідна»» здійснила виплату в розмірі 47 116,30 грн.. Оскільки виплачена сума не покриває розміру здійсненого страхового відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відповідну різницю в сумі 15 057,37 грн в порядку регресу (суброгації), а також судові витрати у справі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2022 справа була передана за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (а.с.27, 28).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 27.04.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.46, 47).

Представник позивача ПрАТ «СГ «ТАС»» в судове засідання не з`явився, про день, час, і місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавста (а.с.66). 03.05.2022 судом отримано від представника позивача ПрАТ «СГ «ТАС»» Миц І.В. заяву, в якій вона просить розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.54).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання двічі 18.05.2022 та 07.06.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с. 48, 50, 64). В матеріалах справи містяться повернуті поштові відправлення (конверти) з відмітками відділення поштового зв`язку про неможливість їх вручення адресату, оскільки останній відсутній за вказаною адресою (а.с. 59, 60, 66-69), що згідно положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК є належним повідомленням сторони про час та дату судового розгляду. Крім того, 18.05.2022 на вебпорталі судової влади України було опубліковано оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 12-00 год. 07.06.2022 (а.с.65).

Від відповідача ОСОБА_1 жодних заяв, повідомлень чи клопотань на адресу суду не надходило. Також до суду не надходив від нього відзив на позовну заяву ПрАТ «СГ «ТАС»».

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не висловлював і не подавав до суду заперечень проти заочного вирішення справи, - є всі передбачені чинним законодавством підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2019, що набрала законної сили 04.03.2019 (справа ЄУН 357/151/19) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (а.с.6).

Із вказаної постанови суду вбачається, що 06.01.2019 о 14 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_1 в Київській області м. Біла Церква по вул. Уласа Самчука, керуючи автомобілем марки ЗАЗ «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу для зустрічного транспорту, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 Б, 11.3, 11.4 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП свою вину у вчиненні ДТП визнав повністю.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, винуватість відповідача ОСОБА_1 у ДТП 06.01.2019 о 14 год. 50 хв. за участі автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 вже встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, і не підлягає доказуванню у даній справі.

Судом також встановлено, що власником автомобіля марки «Маzda CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.8).

06.09.2018 між ОСОБА_2 та ПрАТ «СГ «ТАС»» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК», марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 (договір № FO-00190245). Строк дії до 06.09.2019 включно (а.с.5).

Крім того, станом на 06.01.2019 було застраховано цивільну відповідальність володільця автомобіля марки ЗАЗ «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 у ПрАТ «СК «Провідна»» (поліс № АК8453691), що вбачається з наданої інформації при перевірці чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ (а.с.13).

08.01.2019 ОСОБА_2 подано до ПрАТ «СГ «ТАС»» заяву про настання події та виплату страхового відшкодування (а.с.7).

Того ж дня, представником страховика ПрАТ «СГ «ТАС»» ОСОБА_3 в присутності страхувальника було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією результатів огляду ТЗ від 08.01.2019 (а.с.9).

21.01.2019 ТОВ «ВІДІ-СКАЙ» було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , який разом із ПДВ склав 77 717,09 грн, що вбачається з копії рахунку № СКмС-0000861 від 21.01.2019 (а.с.10).

Страховиком ПрАТ «СГ «ТАС»» було розраховано суму страхового відшкодування ОСОБА_2 та прийнято рішення про його перерахування останньому в розмірі 62 173,67 грн. для відновлювального ремонту автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , що вбачається з копії страхового ату № 2886В/40/2019 від 28.01.2019, копії розрахунку суми страхового відшкодування від 28.01.2019 та копії платіжного доручення № 4226 від 29.01.2019 (а.с.11, 12).

Оскільки автомобіль марки ЗАЗ «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна»», позивач звернувся до останнього із заявою про виплату (страхового) відшкодування відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», яка в свою чергу здійснила виплату страхового відшкодування регресну виплату за ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС»» у розмірі 47 116,30 грн, що вбачається з копії платіжного доручення № 016673 від 03.05.2019 (а.с.14).

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

При вирішенні спору судом застосовано такі норми права.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до пункту 33.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що позивачем ПрАТ «СГ «ТАС»» виплачено потерпілому страхове відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 62 173,67 грн.

За змістом вищенаведених правових норм, після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до ПрАТ «СГ «ТАС» перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 15 057,37 грн із розрахунку: 62 173,67 грн 47 116,30 грн.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 201/1431/16-ц провадження № 61-24437 св 18.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для їх повного задоволення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 15 057 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»», , місцезнаходження: проспект Перемоги, 65, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані в матеріалах справи відсутні, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 07.06.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО