Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/651/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вилоцької селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями га спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Чоловік ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців немає.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, який був втрачений ще за життя спадкодавця.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. При спадкуванні $а законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, тобто точно визначеного кола осіб, котрі спадкують одночасно.

Наявність спадкового майна підтверджується інформаційною довідкою, в якій вказано, житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання спадкового нерухомого майна позивач здійснює одноосібно, фактично вступив у володіння згаданими майном.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, змушений звернутися до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.21).

Представником відповідача подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.17).

Державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу у судове засідання не з`явилися.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 02.12.2009 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Вказана обставина стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 06.01.2001 року (а.с.7).

Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 16.02.1995 року згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2004 року державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори посвідчив, що на підставі заповіту посвідченого Перехрестівською сільською радою 14.04.1997 року по реєстру № 16, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є гр. ОСОБА_2 , дочка, мешканка с.Пушкіново вулГагаріна-2 Виноградівського району Закарпатської обійсті. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво осдадається із: цілого жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Цей жилий будинок в цілому саманний, житлова площа якого 14,0 кв.м., загальна корисна площа 38,5 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами: Б- сарай саманний, В- сарай саманний, Г- уборна дощата, Д- свинарник дощатий, № 1-2 огорожа дощата, № 3- кодцязь бетонний, належного померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Перехрестівською сільською радою 06.10.2004 року та зареєстрованого в Виноградівському бюро техінвентаризації 06.10.2004 року на підставі витягу № 4964947 про реєстрацію права власності на нерухоме майно в книзі реєстрації № 1, запис № 201 (а.с.8).

Згідно витягу про реєстрацію права власності №5424270 від 13.11.2004 р. реєстраційний №7765807 будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.8 зв.).

Згідно довідки КПВиноградівське РБТІ №1280 від 02.12.2021 року житловий з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та вартість станом на листопад 2021р. становить 51710 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 38,5 м.кв., в тому числі житлова площа 14,0 м.кв., площа підвальних приміщень м.кв. (а.с.12).

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013р. житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Виноградівською держнотконторою 03.11.2004р. за реєстром №23831 (а.с.12).

Інвентаризацію житлового будинку проведено, що стверджується технічним паспортом житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Заповіт спадкодавець ОСОБА_2 не залишила.

Разом з тим, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно позивач не може оформити спадкові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК позивач відноситься до першої черги спадкування як син (дитина) спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Згідно положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Також встановлено, що спадкодавцю за життя належав житловий будинок. Оформити належні права позивач, як спадкоємець після смерті спадкодавця не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, відповідачі претензій до спадкового майна не ставлять, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі шляхом визнання визнати права власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо