Ухвала

06 червня 2022 року

м. Київ

справа № 2-2830/10

провадження № 61-4400ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року

та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року

у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», заінтересована особа - Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І. М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 ,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн»), заінтересована

особа - Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2021 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

У квітні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова

від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду

від 16 березня 2022 року.

Щодо оскарження ухвали Франківського районного суду міста Львова

від 10 січня 2022 року

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що за результатами розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року вбачається, що за своєю суттю вказана ухвала

є додатковим рішенням суду.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте, заявник оскаржила у касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції (оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, особі, яка її подала).

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року не може бути прийнята до провадження, оскільки вказана ухвала суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року.

Щодо оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року

Разом з тим, касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року слід залишити без руху з огляду на зазначене.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що повний текст ухвали Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року надіслано апеляційним судом 12 квітня 2022 року, отримано заявником 15 квітня 2022 року, що підтверджується копією конверта апеляційного суду щодо направлення копії ухвали від 16 березня 2022 року на її адресу.

На переконання заявника, касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року подана до суду касаційної інстанції 25 квітня 2022 року,

тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого

статтею 390 ЦПК України. Останній день подання касаційної скарги

(з урахуванням вихідних і святкових днів) - 15 квітня 2022 року.

Клопотання про поновлення вказаного процесуального строку від заявника не надійшло, а тому з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, подана касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах

2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

За таких обставин ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної

і касаційної скарг на судові рішення.

Згідно зі статтею 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що її звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 5 частини другої статті 3 закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Проте, оскільки предметом оскарження у вказаній справі є ухвала Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року про повернення апеляційної скарги, а не судового рішення по суті спору, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на загальних підставах.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 496,20 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року підлягає залишенню без руху

з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження;

2) зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України;

3) додати документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», заінтересована особа - Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк