Постанова

Іменем України

11 травня 2022 року

м. Київ

справа № 712/7938/19

провадження № 61-2749св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр знань»,

особа, яка подала апеляційну скаргу, -підприємство «Управління справами Товариства «Знання України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, - підприємства «Управління справами Товариства «Знання України» на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у складі судді Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр знань» (далі - ТОВ «Центр знань») про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2020 року позов задоволено частково. Стягнено з ТОВ «Центр знань» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 55 559,48 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку - 5 000,00 грн, всього 60 559,48 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольнивши позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача відповідач всупереч вимог трудового законодавства не провів з ним належний розрахунок із заробітної плати в день звільнення. Зменшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 5 000,00 грн, суд врахувавспіввідношення розміру заборгованості із заробітною платою та компенсацією за затримку розрахунку, тривалу затримку зі зверненням позивача з позовом до суду та принцип розумності та співмірності.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою підприємства «Управління справами Товариства «Знання» України» відмовлено.

Відмовивши у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що сторони вже оскаржували до суду апеляційної інстанції рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2020 року. Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу ТОВ «Центр знань» залишено без задоволення. Крім того, доводи поданої у грудні 2020 року апеляційної скарги підприємства «Управління справами Товариства «Знання України» є аналогічними доводам апеляційної скарги, поданої ТОВ «Центр знань».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2021 року підприємство «Управління справами Товариства «Знання України» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, просило оскаржуване судове рішення скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що в апеляційній скарзі підприємство «Управління справами Товариства «Знання» України» зазначило інші доводи, ніж в апеляційній скарзі ТОВ «Центр знань», а саме: позивач не мав статусу працівника понад десять років, а відповідач - статусу роботодавця щодо позивача. З огляду на це суд першої інстанції неправильно визначив зміст правовідносин, а суд апеляційної інстанції такі доводи не розглядав.

Отже, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини п`ятої статті 370 ЦПК України, порушив норми процесуального права, оскільки не надав правову оцінку доводам апеляційної скарги, які не розглядалися під час попереднього апеляційного перегляду.

Суд апеляційної інстанції не розглянув та не взяв до уваги нові доводи апеляційної скарги.

Аргументи інших учасників справи

Відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, поданий адвокатом Шимановським А. В., мотивований тим, що оскаржуване судове рішення є законним, ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Центр знань» та підприємства «Управління справами Товариства «Знання України» є однаковими та зводяться до такого: протиправність нарахування позивачем собі заробітної плати, штатний розпис суперечить рішенню органу правління ТОВ «Центр знань», перевищення мінімального розміру заробітної плати директора, пропуск позивачем позовної давності, звільнення ТОВ «Центр знань» від відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, оскільки така затримка виникла з вини позивача, позивач більше десяти років, після припинення трудових відносин, не звертався до відповідача. Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано встановив тотожність доводів та обґрунтувань обох апеляційних скарг.

Крім того, правовідносини, які виникли між позивачем та ТОВ «Центр знань», не стосуються підприємства «Управління справами Товариства «Знання України».

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство «Управління справами Товариства «Знання України» є засновником (учасником) ТОВ «Центр знань», проте трудові відносини у позивача були з ТОВ «Центр знань», яке є самостійно юридичною особою.

Підприємство «Управління справами Товариства «Знання України» не обґрунтувало, чи має право на апеляційне оскарження, оскільки з поданої апеляційної скарги невідомо, яким чином рішення суду першої інстанції впливає на його права та обов`язки.

27 серпня 2019 року представник позивача заявляв клопотання про заміну неналежного відповідача на правонаступника - підприємство «Управління справами Товариства «Знання України», оскільки 06 серпня 2019 року затверджено передавальний акт про перехід усього майна, прав та обов`язків від ТОВ «Центр знань» до цього підприємства. Суд задовольнив вказане клопотання. Підприємство «Управління справами Товариства «Знання України» оскаржило ухвалу суду першої інстанції про заміну неналежного відповідача. Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про заміну відповідача. Отже, підприємство «Управління справами Товариства «Знання України» заперечувало наявність в нього обов`язку нести відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «Центр знань».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У травні 2021 року справанадійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставами для касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України заявник зазначає: суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину п`яту статті 370 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, відзивуна неї, ВерховнийСуд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право кожного на судовий захист закріплено також у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яким гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Оцінюючи доводи касаційної скарги особи, яка не брала участі у справі, - підприємства «Управління справами Товариства «Знання України», про порушення судом апеляційної інстанції норм цивільного процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з матеріалами справи суд апеляційної інстанції 19 січня 2021 року постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, одноособово.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20) зазначено, що з 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово.

Регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження перешкоджає подальшому розгляду справи і зумовлює необхідність докласти додаткових зусиль для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення такої ухвали вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності, що досягається, зокрема, шляхом розгляду означених питань не одноособово суддею-доповідачем, а колегією апеляційного суду у складі трьох суддів.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вправі розраховувати на те, що вказані питання розгляне колегіальний склад апеляційного суду, який передбачений частиною третьою статті 34 ЦПК України для перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції. Такий перегляд регламентований у Главі І «Апеляційне провадження» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що слова «суд апеляційної інстанції», вжиті у частинах першій і другій статті 358 ЦПК України, треба розуміти як колегію суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів з огляду на загальні положення ЦПК України щодо складу суду, який здійснює перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції (частина третя статті 34 ЦПК України).

Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив процесуальний порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, щопризвело до постановлення незаконної ухвали суду апеляційної інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відмовивши у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, керуючись частинами першою та п`ятою статі 370 ЦПК України, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ТОВ «Центр знань» вже оскаржували рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2020 року в апеляційному порядку, за результатом якого постановою Черкаського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, апеляційну скаргу ТОВ «Центр знань» - залишено без задоволення. Доводи апеляційної скарги, поданої у грудні 2020 року підприємством «Управління справами Товариства «Знання» України», є аналогічними доводам апеляційної скарги, поданої ТОВ «Центр знань». Цим доводам апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дав оцінку у постанові Черкаського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги, поданої ТОВ «Центр знань».

З таким тлумаченням положень статті 370 ЦПК України не можна погодитися, з огляду на таке.

За загальним правилом остаточне судове рішення не повинно переглядатися, крім випадків, визначених законом.

Верховний Суд зазначає, що рівень доступу до суду особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, гарантований частиною першою статті 352, яка передбачає право такої особи оскаржувати в апеляційному порядку судові рішення.

Згідно зі статтею 352 ЦПК України оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку маютьособи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Тобто це особи, які під час судового розгляду справи не входили до кола її учасників, були необізнані про наявність спору в суді, не наділені правом під час розгляду в суді першої інстанції реалізувати свої права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз положень статей 352, 362 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і встановлення судом апеляційної інстанції, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Верховний Суд зазначає, що статтею 370 ЦПК України врегульовано порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Отже, за змістом цієї норми суд розглядає відповідну скаргу за правилами глави 1 «Апеляційне провадження»розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

Положення частини першої статті 370 ЦПК України поширюються на учасника справи, який з об`єктивних причин не був присутній під час апеляційного розгляду справи.

Тлумачення положень частини першої статті 370 ЦПК України, зокрема фрази: «особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи» дає підстави дійти висновку, що відповідне положення стосується учасника справи, який знає про розгляд справи в суді, проте не стосується особи, яка не брала участі у справі, оскільки їй не було відомо про розгляд справи в суді.

Згідно з частиною п`ятою статті 370 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Верховний Суд зазначає, що провадження про перегляд судового рішення в суді апеляційної інстанції стосовно особи, яка не брала участі у справі має особливості, оскільки суд, відкривши відповідне провадження, має перевірити, чи вирішив суд питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, щодо яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами. Без відкриття апеляційного провадження не можливо з`ясувати, чи рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки (права, свободи, інтереси) особи, яка не була залучена до участі у справі.

Системний аналіз положень статей 352, 370 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що визначений статтею 370 ЦПК України порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного перегляду, не стосується особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права, інтереси та/або обов`язки.

Відповідні висновки щодо тлумачення норм процесуального права викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 грудня 2019 року у справі № 910/13390/17, Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Оскільки суд апеляційної інстанції порушив процесуальний порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, то доводи касаційної скарги щодо застосування норм матеріального права Верховний Суд не оцінює та не переглядає.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення, передачу справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу підприємства «Управління справами Товариства «Знання України» задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2021 року скасувати, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко