Справа № 461/5200/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1302/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

08 червня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицього районного суду м. Льва від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про передачу на виховання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

рішенням Галицього районного суду м. Льва від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення виготовлено 01 березня 2022 року, тому апеляційна скарга повинна була бути подана відповідно до 31 березня 2022 року. Оскільки, скарга була подана 02 червня 2022 року, слід вважати, що така подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що з огляду на те, що її донька, ОСОБА_2 , яка є учасником справи, є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та, яка також зацікавлена в тому, щоб дитину передали бабусі, на виховання, а також враховуючи те, що вона являється інвалідом 2-ої групи та звільнена від сплати судового збору, вони спільно прийшли до висновку, що апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2022 року буде подавати саме мати, ОСОБА_2 . Вказує на те, що вона не мала належної правової допомоги та вважала, що подання апеляційної скарги її донькою, як учасником процесу не є порушенням, крім того, беручи до уваги ту обставину, що вона була присутня на розгляді апеляційної скарги, висловила свою позицію щодо такої та просила суд задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі. Однак, суд прийшов до висновку, що недостатньо того, що вона висловила свою позицію у справі та відношення до апеляційної скарги, а саме просила суд в судовому засіданні задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасувати рішення першої інстанції. На думку суду, у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу було подано не позивачем у справі, вирішення справи не залежить ні від самого апелянта, ні від її відношення до апеляційної скарги, і, навіть не від тієї обставини, що суд першої інстанції прийняв рішення із грубим порушенням як матеріального, так і процесуального права.Відтак, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні апеляційної скарги третьої особи - ОСОБА_2 виключно з тих підстав. Звертає увагу на те, що неюпропущено строк на апеляційне оскарження через те, що апеляційну скаргу на рішення суду Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2022 року було подано третьою особою, ОСОБА_2 , а вона, як позивач у справі, після розірвання договору про надання їй правової допомоги, залишилась без допомоги кваліфікованого фахівця, та не могла володіти інформацією про те, що лише апеляційна скарга подана позивачем може бути розглянута належним чином і лише ця обставина надасть можливість суду апеляційної інстанції вирішити питання щодо скасування рішення першої інстанції. У даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов також висновку, що вона, як позивач не подавши апеляційної скарги, фактично погодилась із рішенням першої інстанції, не дивлячись на те, що під час розгляду апеляційної скарги третьої особи, вона просила скасувати рішення першої інстанції.

Однак, наведені апелянтом доводи про причин пропуску строку апеляційного оскарження слід вважати необґрунтованими.

Так, із вказаної заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що ОСОБА_1 знала про наявність оскаржуваного рішення та зі змістом такого була ознайомлена.

Сама апелянта вказує на те, що вона зі своєю дочкою ОСОБА_2 , яка є учасником справи, є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно прийшли до висновку, що апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2022 року буде подавати саме мати, ОСОБА_2 , оскільки вона являється інвалідом 2-ої групи та звільнена від сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2022 року 23.03.2022 року в межах строку на апеляційне оскарження.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 пропущено строк на апеляційне оскарження через те, що апеляційну скаргу на рішення суду від 23.02.2022 року було подано третьою особою, ОСОБА_2 , а вона, як позивач у справі, після розірвання договору про надання їй правової допомоги, залишилась без допомоги кваліфікованого фахівця, та не могла володіти інформацією про те, що лише апеляційна скарга подана позивачем може бути розглянута належним чином не слід вважати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , як повнолітня, розсудлива особа не могла не усвідомлювати, що апеляційна скарга подається іншою особою, а не нею і відповідно, судом вирішуватимуться питання про захист прав та інтересів саме цієї особи, а не її та розуміючи це, знаючи про ухвалення оскаржуваного рішення мала можливість подати апеляційну скаргу на нього особисто для захисту свої прав та інтересів у межах строку на апеляційне оскарження, однак не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження; не навела жодних обґрунтованих доводів про причини пропуску строку на апеляційне оскарження, - заява про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованою та таку слід відхилити.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, слід зазначити, уп.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Укожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме: надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 352, 357 ЦПК України

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицього районного суду м. Льва від 23 лютого 2022 року - залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, особі, що подала скаргу буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Я.А. Левик