ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5262/22
провадження № 6/753/282/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В. розглянувши подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ушенко Юлії Петрівни про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2022 року головний державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ушенко Ю.П. звернулася до суду з поданням про оголошення у розшук боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 червня 2022 року матеріли справи передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали були передані 6 червня 2022 року.

Подання обгрунтоване наступним. На виконанні у Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 лютого 2022 року заборгованість по сплаті аліментів становить 161 931, 25 грн. В ході здійснення виконавчих дій встановити фактичне місце перебування боржника не вдалось, а тому державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № 59251398 з виконання судового наказу № 740/611/19 виданого 14 березня 2019 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

3 червня 2019 року державним виконавцем винесено постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59251398.

Боржником у цьому виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 .

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження адреса ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Станом на 01 лютого 2022 року у боржника - ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 59251398 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка згідно розрахунку від 09 лютого 2022 року становить 161 931, 25 грн.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частиною 1 статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів долучених до подання, під час виконання даного судового рішення співробітникам уповноваженого органу з питань пробації стало відомо, що ОСОБА_1 за вказаною в матеріалах справи адресою не проживає.

Згідно з витягу Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 26 листопада 2021 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

11 грудня 2019 року про ОСОБА_1 як боржника внесено відомості до Єдиного реєстру боржників.

Постановами державного виконавця від 11 грудня 2019 року накладено арешт на кошти боржника, встановленно тимчасове обмеження у праві на полювання, у праві на користування вогнепальною, мисливською, тощо зброєю, на право користування транспортним засобом.

Згідно із відповіді ДФС України - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває; відповідно до відповіді МВС України відсутні дані про зареєстровані транспортні засоби за боржником; відповідно до відповіді ПФУ місце відомості про останнє відоме місце роботи боржника відсутні.

Відповідно до актів державного виконавця від 14 листопада 2019 року та від 03 вересня 2020 року перевірити майновий стан боржника, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 не вдалося за можливе у зв`язку з тим, що ніхто з мешканців не відчинив вхідні двері. Проте, такі акти не містять ПІБ осіб, які були присутні під час таких виїздів, крім державного виконавця Ушенко Ю.П., яка й склала одноособово вказані акти та часу такого виїзду, для встановлення того, що такі дії державним виконавцем вчинялись в час, у який найбільш ймовірне перебування особи за місцем мешкання. Протягом 2021 - 2022 років державним виконавцем не здійснювались виїзди за місцем реєстрації боржника, подання відповідних доказів не містить.

В той час, 28 грудня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП і накладено стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт. У судовому засіданні, як вбачається із постанови суду, боржник був присутній та визнав вину. Отже, він отримував повідомлення, за місцем своєї реєстрації.

З матеріаліва клопотання вбачається, що у період часу з грудня 2019 року по листопад 2021 року боржник неодноразово викликався до державного виконавця, проте матеріали подання не містять доказів надсилання таких викликів боржнику. Долучені копії конвертів із відміткою "закінчення терміну зберігання" не дають можливості встановити, які саме документи надсилалсь боржнику у вказаних конвертах.

Згідно відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України станом на листопад 2021 року відомості про перетинання кордону ОСОБА_1 відсутні.

З відповіді КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 26 листопада 2021 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстрації боржника) на праві власності за ним не зареєстрована.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено на 90 діб.

Із поданням про розшук боржника державний виконавець звернувся до суду 3 червня 2022 року, при цьому враховуючи вказані вище обставини, державним виконавцем не було перевірено інформацію щодо перетину кордону боржником у період часу з січня 2022 року, а також з урахуванням віку боржника не перевірено відомості в уповноваженого органу щодо можливої мобілізації останнього до лав Збройних Сил України.

Відповідно до частини першої статті 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з положеннями статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами Національної поліції. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів Національної поліції, пов`язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов`язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов`язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, враховуючи все вище зазначене, суд вважає, що державним виконавцем подане необґрунтоване клопотання щодо наявності підстав для оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про розшук боржника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 28, 36, 71 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 438 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ушенко Юлії Петрівни про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Шаповалова К.В.