Справа № 308/3338/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

при секретарі судового засідання Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою представника позивача голови виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Пушкар Арнада до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

04 березня 2022 року голова виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Пушкар А. звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 грудня 2021 року голову органу опіки і піклування Сюртівської сільської ради Арпада Пушкара в телефонному режимі повідомила бабуся дитини гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що її син гр. ОСОБА_1 зовсім не займається вихованням сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде аморальний спосіб життя, у нетверезому стані поводиться агресивно, а мама дитини гр. ОСОБА_2 , з 17.06.2019 р. не бере участі у вихованні малолітнього сина, живе за кордоном, де створила другу сім`ю. Гр. ОСОБА_4 в сльозах повідомила, що бажає встановити над онуком опіку. Служба у справах дітей виконавчого комітету (далі - ССД) з комісією 17.12.2021 р. здійснила виїзд за місцем проживання дитини - АДРЕСА_1 , де склали Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яким визначили, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в небезпеці, і є необхідність вжити негайних дій у межах сім`ї.

Під час спілкування з дитиною члени комісії дізналися, що його батько гр. ОСОБА_1 бив його кулаками в лице, показав на шиї подряпини і що такі випадки є частими. Хлопчик розповів, що батько йому погрожує, мовляв, це все через гіперактивність, неслухняність дитини, та через незадовільну поведінку в школі. ОСОБА_5 виразив бажання, щоб батька кудись забрали і закрили, бо він його боїться. Дитина також розповіла, що з мамою гр. ОСОБА_2 , спілкується по телефону і тільки тоді, коли сам їй подзвонить.

Як з`ясувала ССД, гр. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства неоднаразово. Згідно з довідкою Відділу поліції № 1 Ужгородського РУП в Закарпатській області від 28.01.2022 року № 106/25/1-2022, гр. ОСОБА_1 притягувався три роки поспіль до адміністративної відповідальності та вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 ч. 1 та ч. 2 КУпАП - протоколи від 04.08.2019 року, 18.12.2020 року та 15.12.2021 року (повторно протягом року).

За інформацією Сюртівського ліцею гр. ОСОБА_1 вперше побив свого сина 23.11.2018 р. за те, що його викликали в школу через незадовільну поведінку дитини. Тоді для уникнення подальшої агресії з боку батька, малолітнього ОСОБА_6 було направлено до лікарні, а після ССД Ужгородської РДА передано на тимчасове перебування в сім`ю родичів - до бабусі по маминій лінії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де і проживав кілька місяців, звідки його мама у березні 2019 р. забрала до себе в Словаччину. Гр. ОСОБА_1 не має постійного місця роботи, систематично вживає алкоголь, ходить по селу напідпитку і перебуває в антисанітарному стані, часто має справу з порушенням правопорядку. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не є йому за приклад, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не бере до уваги той факт, що син росте без матері (покинула дитину і живе за межами України). Після припису гр. ОСОБА_1 веде себе байдуже до дитини, вдома з`являється, але зовсім не для того, щоб налагодити стосунки з дитиною. Погрожує дитині і заставляє виносити продукти харчування. Перебуває у конфлікті з батьками, потребує професійного втручання від алкогольної залежності. Силами Сюртівської ТГ йому виготовлено паспорт громадянина України, який він втратив, та вживаються заходи для надання відповідної допомоги. Мати дитини гр. ОСОБА_2 з 2017 р. проживає за кордоном з другим чоловіком, з яким виховують двох малолітніх дітей. З ОСОБА_5 спілкується доволі рідко, через соціальну мережу «Messenger». Як розповіла гр. ОСОБА_8 , її невістка гр. ОСОБА_9 п`ятий рік в Україні не проживає та не з`являлася. Вихованням сина ОСОБА_5 не займається з того часу, коли попросила її тимчасово забрати сина до себе із Словаччини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно з відміткою у закордонному паспорті ОСОБА_6 , з того часу дитина знаходиться на вихованні та и утриманні, і вона відчайдушно просить допомоги в інтересах дитини. ССД з`ясувала, що у 2017 році мама дитини проживала у Словаччині, куди забрала сина. ОСОБА_5 відвідував навчальний заклад у Словаччині кілька місяців, але потім через неприйнятну поведінку мама повернула його в Україну до бабусі ОСОБА_4 . Хлопчика оформили на навчання до Чопської ЗОНІ І-ІІІ ст. № 2 ім. І.Сечені, де дитина навчалася кілька місяців. Через незадовільну поведінку ОСОБА_5 змушені були перевести до Сюртівського ліцею, де він навчається сьогодні (учень 5-А класу).

За інформацією Сюртівського ліцею, ні батько, ні мати навчально-виховним процесом та вихованням дитини не займаються. За дитиною веде нагляд, утримує та виховує його бабуся ОСОБА_4 , яка підтримує зв`язок з класним керівником ОСОБА_5 . Дитина відвідує навчальний заклад, але не виявляє інтересу до навчальних предметів, домашні завдання систематично не виконує, успішність на початковому рівні, на уроках відволікається, займається сторонніми справами. Любить уроки фізичної культури.

ССД встановила, що гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 розлучені 2012 р. (рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 11.09.2012. визначивши місце проживання дитини ОСОБА_3 , з матір`ю ОСОБА_2 . Однак мати проігнорувала рішення суду, залишила дитину в небезпеці з батьком гр. ОСОБА_1 , який застосовує до сина фізичне насильство у стані алкогольного сп`яніння (про що вона добре обізнана). Також гр. ОСОБА_1 починаючи з 25.11.2013 року до повноліття дитини повинен сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно. Станом на 01.04.2019 року заборгованість становила 24148, 40 гривень.

З гр. ОСОБА_2 за допомогою телекомунікаційної служби через Інтернет-мережу «Messenger» ССД провела бесіду і повідомила, що її дії щодо малолітнього сина підпадають на позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України. На що мати відповіла, що зараз не може забрати сина через відсутність необхідних документів (у неї і сина) та раніше літа не планує, має двох малолітніх дітей.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане 04.03.2010 року), від 17.12.2021 року перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Сюртівської сільської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах (зазнав фізичного насильства). За рекомендацією комісії з питань захисту прав дитини Сюртівської сільської ради, ССД вживає заходів, щоб влаштувати малолітнього ОСОБА_3 до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації (м. Свалява). Дитина тривалий період перебуває у стресовому стані, відповідно до Висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини (U 78,1) має ожиріння Н І ст. Хлопчик проживає разом з бабусею гр. ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває на її повному утриманні. Батьки не беруть ніякої участі у вихованні та у фізичному розвитку підлітка, фінансово не допомагають (мама рідко одноразово). Це прямий доказ того, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 обоє тривалий період не виконують своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не беруть участі у його вихованні та утриманні, не піклуються про його здоров`я, духовний і фізичний розвиток.

ССД вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути на користь дитини аліменти з матері гр. ОСОБА_2 . (батько судом вже має зобов`язання сплачувати аліменти за позовом матері - зазначено вище).

З метою створення належних умов для забезпечення реалізації права дитини ОСОБА_6 на виховання в сім`ї, який перебуває у складних життєвих обставинах, ССД також вважає за доцільне призначити опікуном дитини гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з онуком за адресою АДРЕСА_1 , і з народження піклується про свого онука.

Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті.

В судове засідання 03 червня 2022 року:

представник позивача не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, розміщення оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду. Подав заяву про визнання позову, просив позбавити його батьківських прав відносно сина та справу розглядати у його відсутності.

відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, розміщення оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив на позов не подано, відповідачем ОСОБА_1 позов визнано, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та у відсутності сторін

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ,що свтерджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 виданого виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Служба у справах дітей виконавчого комітету (далі - ССД) з комісією 17.12.2021 р. здійснила виїзд за місцем проживання дитини - АДРЕСА_1 , де склали Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яким визначили, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в небезпеці, і є необхідність вжити негайних дій у межах сім`ї.

Відповідно до висновку виконкому Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. за № 19/19/01-10 від 25.01.2022 року , служба у справах дітей позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з матері аліменти на утримання дитини.

Крім того згідно вказаного висновку визнано доцільним призначити опікуном дитини його бабцю ОСОБА_4 , з якою на даний час проживає дитина за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. від 26.01.2022 року за № 05/2022 вирішено позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок чого звернутись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав.

Також згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2012 року гр. ОСОБА_1 починаючи з 25.11.2013 року до повноліття дитини повинен сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно. Станом на 01.04.2019 року заборгованість становила 24148, 40 гривень.

Крім того встановлено, що гр. ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство у сім"ї.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд констатує, що дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчать про ухилення від виконання ними своїх обов`язків, ведення способу життя, який не сприяє створенню міцної сім`ї (вживання алкогольних напоїв, агресивної поведінки, наявність адміністративних проваджень відкритих відносно батька), відсутністю інтересу у вихованні та зростанні дитини ОСОБА_3 .. При цьому суд вважає, що висновок Виконавчого комітету Сюртівської сільської ради від 25.01.2022 №19/19/01-10 про доцільність позбавлення батьківських прав знаходить своє підтвердження згідно з доданими до матеріалів справи документами.

Отже, суд до ходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів на даний час відповідатиме інтересам дитини, які є пріоритетними при вирішенні вказаної справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона відповідача не надала до суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання.

Разом з тим, слід роз`яснити відповідачу, що згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч.3 ст. 166 СК України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

ОСОБА_1 , батько дитини, починаючи з 25.11.2013 року до повноліття дитини повинен сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно. Станом на 01.04.2019 року заборгованість становила 24148, 40 гривень.

Відповідачі свій обов`язок утримувати сина, що передбачений ст. 180 СК України не виконують.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу її батька.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх позовних вимог та заперечень проти позовних вимог, враховує матеріальний стан відповідача, стан здоров`я, потреби дітей, та працездатний вік відповідача, враховує встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також покладення обов`язку утримання дитини на батьків.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов`язку утримувати сина не звільнена, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами на даний час не укладено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що для задоволення всіх потреб дитини: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до його віку, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі матері у його утриманні, слід визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати 04 березня 2021 року з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає приписам ч.1 ст. 183 СК України.

Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищевикладене, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. за позбавлення батьківських прав, по 454, 00 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4, 76-78, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 183, 243, 244 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 59,60 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву представника позивача голови виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Пушкар Арнада до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 , від 04.03.2010 видане виконавчим комітетом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 04.03.2022 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави, витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави, витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконавчий комітет Сюртівської сільської ради Ужгородського району, місце знаходження: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул.Ракоці, 2;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя К.С. Дегтяренко