Провадження № 22-ц/812/290/22

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 лютого 2022 року м. Миколаїв

справа № 945/2161/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,
суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Качаном Романом Юрійовичем
на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області, постановлену 29 листопада 2021 року під головуванням судді Шаронової Н.О., в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі
за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначав, що 25 вересня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Баштанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 83 від 25 вересня 2021 року.
Від цього шлюбу дітей не мають.
Зазначає, що між ним та відповідачкою відсутні спільні інтереси, виявилися різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть та мешкають окремо.
Посилаючись на те, що їх шлюб наразі фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 25 вересня 2021 року між ним та ОСОБА_2 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року цивільну справу № 945/2161/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не додав жодного доказу, який свідчив би про те, що він на день пред`явлення цього позову дійсно проходить військову службу у Збройних Силах України та знаходиться в зоні ООС. Не містить позовна заява також вказівки про домовленість подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивача. А тому суд вважав за доцільне передати справу на розгляд іншому суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Качан Р.Ю., посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного судового рішення, просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Узагальненні доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не прийняв до уваги те, що позивач на день подання позову є військовослужбовцем, що підтверджується копією його військового квитку. Позивач перебуває в зоні проведення ООС, що підтверджується копією наказу про відрядження. Враховуючи, що позивач з 2017 року знаходиться на службі в рядах Збройних Сил України та на момент подання позову перебував і продовжує перебувати в зоні ООС і не має змоги виїхати до місця проживання відповідача, позивач вважає це поважною причиною щодо обрання Миколаївського районного суду для звернення з цим позовом.

Узагальненні доводи інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений судом строк, до апеляційного суду не надійшло.

2. Мотивувальна частина

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду
Передаючи на розгляд Баштанського районного суду Миколаївської області цивільну справу № 945/2161/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна цьому суду, а тому її належить передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до іншого суду, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 (згідно з відомостями Мар`ївського старостинського округу Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ). Позивачем не зазначено та не додано жодного доказу, з якого б слідувало, що позивач станом на день пред`явлення цього позову, дійсно проходить військову службу у Збройних Силах України та знаходиться в зоні ООС, що є поважною причиною в розмінні частини 2 статті 28 ЦПК України.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на таке.

Право на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а також практики Європейського суду з прав людини, що відповідно до статті 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Одне з процесуальних питань, яке має вирішити суд при відкритті провадження у справі, - це питання про підсудність справи цьому суду і вказане має велике значення, оскільки означає дотримання судами положень статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, за правилами частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Таким чином, для того, щоб позивач при зверненні з вимогами про розірвання шлюбу мав право скористатися можливістю обрати суд за правилами альтернативної підсудності, необхідною є наявність однієї з таких умов: 1) на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти; 2) він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Вказана норма права з метою захисту права особи на судовий захист повинна тлумачитися і застосовуватися більш широко, а саме фраза про те, що "чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача".

Звертаючись до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 пред`явив його за зареєстрованим місцем свого проживання. При цьому, позивач вказував, що з 2017 року знаходиться на службі в рядах Збройних Сил України та на даний момент перебуває в зоні ООС і не має змоги виїхати до місця проживання відповідача, вважаючи це поважною причиною для обрання Миколаївського районного суду для звернення з цим позовом.

Позивач додав до позовної заяви копію контракту про проходження ним військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (категорія військовослужбовців). Контракт підписаний у 2020 році строком на три роки. Також додав копію посвідчення учасника бойових дій.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є військовослужбовцем, військова частина, в якій він проходить службу розташована в м. Миколаєві, а також особливості проходження військової служби у сучасний період, колегія суддів вважає обґрунтованим право позивача обирати територіальну юрисдикцію (підсудність) справи за місцем перебування позивача, оскільки для нього є проблематичним виїхати до суду за місцем проживання відповідачки.
З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково передав на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області дану цивільну справу, у зв`язку із чим, оскаржувану ухвалу належить скасувати на підставі пункту 4 статті 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції Миколаївського районного суду Миколаївської області.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Качаном Романом Юрійовичем, задовольнити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції Миколаївського районного суду Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіВ.В. Коломієць Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складене 01 лютого 2022 року.