ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кожанської громади Фастівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Фастівської районної нотаріальної контори Бігіч Світлана Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після померлої - ОСОБА_2 .

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина на земельні ділянки. Позивач зазначає, що за життя мати склала заповіт, яким заповідача йому все належне їй майно. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Позивач посилається на те, що 28 березня 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері та вважав, що достатньо усно повідомити Малополовецьку сільську раду про дану заяву. Втім, як з`ясувалося згодом приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В. спадкова справа відкрита не була. Разом з тим, позивач посилається на те, що вищезгадану заяву про прийняття спадщини необхідно було направити поштою чи звернутися до нотаріуса або в сільській місцевості до уповноваженої на це особи за місцем відкриття спадщини, він не знав.

08 липня 2020 року він звернувся до державного нотаріуса Фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю., однак постановою від 08 липня 2020 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що у нього існували поважні причини пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2021 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, на електронну адресу суду направив клопотання в якому просив суд розглядати справу без участі представника селищної ради. Зазначив, що селищна рада позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі є сином ОСОБА_2 , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 виданим 28 лютого 1968 року.

Як вбачається із Державних актів на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 169879 виданого 22 листопада 2006 року та Серія ЯГ № 169880 виданого 22 листопада 2006 року, ОСОБА_2 на право приватної власності належали земельні ділянки площею 0,250 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,069 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2013 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на, що вона за Законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області Рибитвою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 23.

Між тим, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконавчим комітетом Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області складено відповідний актовий запис за № 6, що підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 виданим 27 лютого 2018 року.

У липні 2020 року позивач з метою оформлення спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори, проте, постановою нотаріуса позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що розташоване в селі Малополовецьке, Фастівського району, Київської області, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку.

Судом встановлено, що визначений Законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплинув 25 серпня 2018 року. До нотаріуса позивач звернувся лише 08 липня 2020 року.

У свою чергу, позивач ОСОБА_1 , відповідних дій, спрямованих на прийняття спадщини не вчинив, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Більш того, заяву про прийняття спадщини від 28 березня 2018 року посвідчену приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В., на яку посилається позивач, останній до державної/приватної нотаріальної контори не направляв, хоча про факт смерті спадкодавця йому було достовірно відомо.

Позивач посилається на те, що строк на подання заяви про прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, а також із необізнаність, що заяву про прийняття спадщини необхідно було направити нотаріусу, або в сільський населений пункт.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначив Верховний суд у Постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17 та Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 07 жовтня 2020 року по справі № 478/1804/17-ц, від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано суду жодних належних доказів наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців.

На думку суду, в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути застосовані.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вказані позивачем обставини не є поважними, а тому приходить до висновку, що в задоволені позову та визначені додаткового строку ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 258-259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", постановою Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, Постановами Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 07 жовтня 2020 року по справі № 478/1804/17-ц, від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кожанської громади Фастівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Фастівської районної нотаріальної контори Бігіч Світлана Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Рішення може бути до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Кожанська громада Фастівського району Київської області, , адреса місця знаходження: вул. Заводська, буд. 6-А, смт. Кожанка Фастівський район, Київська область.

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 17.01.2022 р.