У Х В А Л А

09 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 941/1581/21

провадження № 22-ц/4809/780/22

Кропивницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Л.М. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська», Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності та припинення права власності,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 31 травня 2022 року було визначено склад колегії суддів у даній справі, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) Письменний О.А., судді: Дуковський О.Л., Дьомич Л.М.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду у складі головуючого судді - Письменного О.А., суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М. від 31 травня 2022 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

08 червня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить відвести суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Л.М. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року.

Зокрема вказує, що рішення суду від 01.03.2022 мотивовано тим, що ОСОБА_2 для державної реєстрації права власності на 19/20 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , подав приватному нотаріусу Задніпряному О.А. вступну та резолютивну частини ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2016, безпосередньо зі змісту якої неможливо встановити, що саме рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.01.2016 у справі № 405/65/16-ц щодо набуття ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно набрало законної сили. При цьому, ОСОБА_2 дане рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда приватному нотаріусу не подавалось.

Зазначає, що рішення суду, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин нежитлової будівлі розташованої по АДРЕСА_1 , - ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2016, а також рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2016 - скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016. Вказана ухвала апеляційного суду була постановлена колегією суддів судової палати у цивільних справах у складі: Єгорова С.М. (судді-доповідач), Дьомич Л.М., Дуковського О.Л.

Вважає, що вказані обставини свідчать про опосередковану заінтересованість суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Д.М. у результатах розгляду справи, що викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності та їх неупередженості.

З цих підстав, ОСОБА_1 просив відвести суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Д.М. від розгляду даної справи.

Розглянувши вказану заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість такого відводу.

Частиною 1 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.3 ст. 40 ЦПК України).

Згідно з ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Посилаючись у заяві на опосередковану заінтересованість суддів Дуковський О.Л. та Дьомич Д.М. у результатах розгляду справи, що викликає сумнів у неупередженості та необ`єктивності (п.п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України), заявник як не навів про це переконливих мотивів, так і не надав про це відповідних доказів.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Л.М. визнати необґрунтованою.

Питання про відвід суддів Дуковського О.Л. та Дьомич Л.М. передати судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич