Постанова

Іменем України

01 червня 2022 року

м. Київ

справа № 196/234/20

провадження № 61-9889св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна»,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро», Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро», яка підписана представником Догоновою Тетяною Вікторівною, на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року у складі судді Гудим О. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі - ТОВ «Україна») про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати, припинення права оренди.

Позов мотивований тим, що відповідно до Державного акту на право власності на землю серія ДП № 037151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14, його батько ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.

Відповідно до договору оренди землі від 01 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 06 травня 2011 року за №0157, ОСОБА_2 передав в строкове платне користування орендарю ТОВ «Україна» вказану вище земельну ділянку.

Договір укладений на 5 років. Державна реєстрація договору оренди здійснена 04 травня 2011 року.

Згідно акту прийому-передачі від 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 передав орендарю ТОВ «Україна» земельну ділянку площею 3,5904 га в натурі (на місцевості), згідно плану-схеми земельної ділянки.

У 2015 році його батько ОСОБА_2 підписав з ТОВ «Україна» додаткову угоду від 21 серпня 2015 року до договору оренди землі від 01 квітня 2010 року, за якою земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642, передано орендарю в оренду строком на 15 років, до 04 травня 2026 року.

За інформаційною довідкою №200281160 від 14 лютого 2020 року вбачається, що між ТОВ «Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро» (далі -TOB «Царичанське-Агро») укладений договір суборенди землі строком до 04 травня 2026 року на земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642.

Відповідно до умов додаткової угоди від 21 серпня 2015 року договір оренди землі від 01 квітня 2010 року викладено в новій редакції.

Згідно з пунктом 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0642, загальною площею 3,5904га, у тому числі за складом угідь: рілля - 3,5904 га, сіножаті - 0, пасовища - 0 га.

Відповідно до пункту 2.3. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2015 року становить 132710, 00 грн.

За пунктом 3.1. договір укладений строком на 15 років.

Відповідно до пункту 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Щорічна орендна плата за земельну ділянку складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 6635,50 грн, із якої вираховуються податки та збори орендодавця згідно Податкового кодексу України.

Також, орендна плата може вноситися орендарем за домовленістю з орендодавцем у натуральній (надання продукції) та/або відробітковій формі, про що складається відповідний додаток до договору оренди землі.

При цьому, домовленості між орендарем та орендодавцем щодо виплати орендної плати у натуральній (надання продукції) та/або відробітковій формі не було, відповідний додаток до договору оренди землі відсутній.

Виплата орендної плати у грошовій формі здійснюється у гривнях на картковий рахунок орендодавця в ПАТ КБ «Приватбанк», реквізити якого орендодавець зобов`язується повідомити орендарю та/або через касу орендаря та/або через підприємство поштового зв`язку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивач є спадкоємцем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 березня 2018 року.

Право власності на земельну ділянку площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642, зареєстровано за ним 19 березня 2018 року.

Отже, до позивача перейшли всі права та обов`язки орендодавця за додатковою угодою від 21 серпня 2015 року та договором оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року.

Позивач не отримав орендну плату за земельну ділянку за 2017, 2018, 2019 роки.

Заборгованість на дату подання позовної заяви склала 6635,50 грн х 3 роки = 19 906,50 грн.

Пеня за несвоєчасну сплату орендної плати за 2017-2019 роки становить 6779,57 грн, інфляційні витрати - 1173,93 грн, 3% річних - 597,19 грн. Загальна сума заборгованості - 28457,19 грн.

Позивач просив:

розірвати додаткову угоду від 21 серпня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 06 травня 2011 року за № 0157, про викладення договору від 01 квітня 2010 року у новій редакції, між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна» на земельну ділянку площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642;

стягнути з ТОВ «Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за землю у розмірі 19906,50 грн, пеню у розмірі 6779,57 грн, інфляційні витрати у розмірі 1173,93 грн, три відсотка річних 597,19 грн;

припинити право оренди земельної ділянки ТОВ «Україна», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 10894596, дата державної реєстрації: 17 серпня 2015 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 23855060 від 21 серпня 2015 року, та припинити право суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 30201411, дата державної реєстрації: 06 лютого 2019 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 45428336 від 08 лютого 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки:03:006:0642, площа 3,5904 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ТОВ «Україна», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 10894596, дата державної реєстрації: 17 серпня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 23855060 від 21 серпня 2015 року та скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 30201411, дата державної реєстрації: 06 лютого 2019 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 45428336 від 08 лютого 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0642, площа 3,5904 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Україна», треті особи: ТОВ «Царичанське-Агро», виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, задоволено в повному обсязі.

Розірвано додаткову угоду від 21 серпня 2015 року до Договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 06 травня 2011 року за № 0157, про викладення договору від 01 квітня 2010 року у новій редакції, між ОСОБА_2 і ТОВ «Україна» на земельну ділянку площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642.

Стягнуто з ТОВ «Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за землю у розмірі 19906,50 грн, пеню у розмірі 1926,09 грн, інфляційні витрати у розмірі 1173,93 грн, три відсотка річних 597,19 грн, а всього 23 603,71 грн.

Припинено право оренди земельної ділянки ТОВ «Україна», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 10894596, дата державної реєстрації: 17 серпня 2015 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 23855060 від 21 серпня 2015 року та припинено право суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 30201411, дата державної реєстрації: 06 лютого 2019 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 45428336 від 08 лютого 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки:03:006:0642, площа 3,5904 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ТОВ «Україна», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 10894596, дата державної реєстрації: 17 серпня 2015 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 23855060 від 21 серпня 2015 року та скасовано державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 30201411, дата державної реєстрації: 06 лютого 2019 року, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень: № 45428336 від 08 лютого 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0642, площа 3,5904 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з ТОВ «Україна» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 2379,04 грн.

Стягнуто з ТОВ «Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2305,20 грн.

Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Царичанському районі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

Суд першої інстанції зробив висновок, що систематична несплата відповідачем визначеної договором орендної плати в грошовій формі є підставою для розірвання додаткової угоди від 21 серпня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року. Оскільки відповідно до положень Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права оренди на підставі укладеного договору залежить від державної реєстрації такого права та з урахуванням існування підстав для розірвання спірного договору, вимоги про скасування державної реєстрації права оренди за спірним договором оренди землі № 142, а також вимоги про припинення права оренди є похідними від вимоги про розірвання договору оренди, а тому також підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідач не надав доказів виплати орендної плати у грошовій формі за 2017 - 2019 роки, на користь позивача підлягає стягненню орендна плата в грошовій формі в сумі 19906,50 грн. Пеня за несвоєчасну сплату орендної плати підлягає стягненню лише за 2018 рік. Отже, суд першої інстанції зробив висновок, що позовні вимоги в частині стягнення орендної плати, трьох відсотків річних від простроченої суми, пені та відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції підлягають задоволенню в загальній сумі 23 603,71 грн.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2021 року ТОВ «Царичанське-Агро» подало до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом представника Догонової Т. В. , у якій просить скасувати рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді справи судом було встановлено, що після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 березня 2018 року № 251, ОСОБА_1 з дня набуття права власності на неї з заявами про виплату орендної плати до ТОВ «Україна» та ТОВ «Царичанське-Агро» не звертався. Суди першої та апеляційної інстанції при прийнятті оскаржених рішень не з`ясували всіх обставин справи та не врахували, що у разі набуття права власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї позивач зобов`язаний був повідомити про це її користувачів із зазначенням відповідних реквізитів. Невиплата орендної плати за спірним договором оренди землі сталася не з вини відповідача, а саме через невиконання позивачем свого обов`язку, який закріплений в частині статті 148-1 Земельного кодексу України та частини п`ятої статті 31 Закону України «Про оренду землі» та додатковій угоді від 21 серпня 2015 року до договору оренди землі 01 квітня 2010 року. Відсутність інформації про оформлення права власності на земельні ділянки за новим власником унеможливила проведення ТОВ «Україна» фактичних виплат орендної плати за договорами, тому не може вважатися, як систематична несплата орендної плати та не може бути підставою для розірвання укладеної між сторонами додаткової угоди від 21 серпня 2015 року до договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року. Суди першої та апеляційної інстанцій не застосували висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справах № 709/1089/17, № 541/386/19, № 326/1656/19, № 709/1089/17 щодо застосування статті 537 ЦК України у подібних правовідносинах. Судом було застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/418/19, Верховного Суду у справах № 541/386/19, № 709/1089/17 у відносинах, коли спадкоємець не виконав свого обов`язку та не повідомив орендаря про набуття права власності на земельну ділянку у разі, коли сторони погодили, що орендна плата виплачується після повідомлення орендодавцем реквізитів для її перерахування. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (висновок про застосування норм права Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 у справі № 823/2042/16). Таким чином, ТОВ «Царичанське-Агро», право якого оспорюється та щодо якого здійснений запис № 30201411 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі прав, є належним співвідповідачем по даній справі. Суди порушили норми процесуального права та безпідставно задовольнили позовні вимоги щодо ТОВ «Царичанське-Агро, яке не є по справі співвідповідачем та не врахували правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (пункт 24), від 26 лютого 2020 року у справі Х№287/167/18-ц (пункт 52).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року поновлено ТОВ «Царичанське-Агро» строк на касаційне оскарження рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції, у задоволенні клопотання ТОВ «Царичанське-Агро» про зупинення дії рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року відмовлено.

У жовтні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 серпня 2021 рокувказано, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 541/386/19, від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17, 08 вересня 2020 року у справі № 920/418/19, 09 грудня 2020 року у справі № 326/1656/19, 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що відповідно до державного акту на право власності на землю серія ДП №037151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14, батько позивача ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.

Відповідно до договору оренди землі від 01 квітня 2010 року, зареєстрованого Царичанським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 06 травня 2011 року за №0157, батько позивача ОСОБА_2 передав в строкове платне користування орендарю ТОВ «Україна» вказану вище земельну ділянку.

Договір укладений на 5 років, державна реєстрація договору оренди здійснена 04 травня 2011 року.

Згідно акту прийому-передачі від 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 передав орендарю ТОВ «Україна» земельну ділянку площею 3,5904 га в натурі (на місцевості), згідно плану-схеми земельної ділянки.

У 2015 році батько позивача ОСОБА_2 підписав з ТОВ «Україна» додаткову угоду від 21 серпня 2015 року до договору оренди землі від 01 квітня 2010 року, за якою земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642, передано орендарю в оренду строком на 15 років, до 04 травня 2026 року.

За інформаційною довідкою № 200281160 від 14 лютого 2020 року та відповідно до копії реєстраційної справи, договору суборенди між ТОВ «Україна» та ТОВ «Царичанське-Агро» від 01 січня 2018 року, зареєстрованого 08 лютого 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, вбачається, що між ТОВ «Україна» та TOB «Царичанське-Агро» укладений договір суборенди землі строком до 04 травня 2026 року на земельну ділянку для сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642.

Відповідно до умов додаткової угоди від 21 серпня 2015 року, договір оренди землі від 01 квітня 2010 року викладено в новій редакції.

Згідно пункту 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0642, загальною площею 3,5904 га, у тому числі за складом угідь: рілля - 3,5904га, сіножаті - 0, пасовища - 0 га.

Відповідно до пункту 2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2015 року становить 132710, 00 грн.

За пунктом 3.1 договір укладено строком на 15 років.

Відповідно до пункту 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Щорічна орендна плата за земельну ділянку складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 6635,50 грн, із якої вираховуються податки та збори орендодавця згідно Податкового кодексу України.

Також, орендна плата може вноситися орендарем за домовленістю з орендодавцем у натуральній (надання продукції) та/або відробітковій формі, про що складається відповідний додаток до договору оренди землі.

Проте, домовленості між орендарем та орендодавцем щодо виплати орендної плати у натуральній (надання продукції) та/або відробітковій формі не було, відповідний додаток до договору оренди землі відсутній.

Виплата орендної плати у грошовій формі здійснюється у гривнях на картковий рахунок орендодавця в ПАТ КБ «Приватбанк», реквізити якого орендодавець зобов`язується повідомити орендарю та/або через касу орендаря та/або через підприємство поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 4.2 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Пункт 4.3 договору - орендар вносить щорічну орендну плату протягом року, одним або кількома платежами. За перший рік орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди. В подальшому щорічна орендна плата сплачується до 31 грудня поточного року.

Відповідно до пункту 4.5 договору у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день несплати.

Відповідно до пункту 12.3 дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її в використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пункт 12.6 договору - у випадку смерті орендодавця усі права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємця (ів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 помер.

Спадкоємцем є його син ОСОБА_1 .

Право власності на земельну ділянку площею 3,5904 га, кадастровий номер :03:006:0642 зареєстровано за позивачем 19 березня 2018 року.

Відповідно до листа Царичанської державної нотаріальної контори № 483/01-16 від 26 червня 2020 року в період з 12 січня 2017 року і по теперішній час із заявою про внесення боргу (гроші) у депозит нотаріуса ТОВ «Україна» не зверталося.

Згідно із довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 18 березня 2020 року № 60104 у ОСОБА_1 за період з першого кварталу 2018 року по четвертий квартал 2019 року доходи відсутні.

Позиція Верховного Суду

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу(частина перша статті 16 ЦК України).

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), на яку посилається TOB «Царичанське-Агро» у касаційній скарзі, зроблено висновок, що «позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв…

…за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи засвідчують, що спір виник саме між позивачем і третьою особою з приводу порушення права позивача на квартиру внаслідок дій третьої особи щодо реєстрації за нею такого права.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, «що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру».

Звертаючись до суду з вимогами про припинення права суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро», позивач зазначив відповідачем ТОВ «Україна», при цьому ТОВ «Царичанське-Агро»зазначив як третю особу.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 про припинення права суборенди та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки ТОВ «Царичанське-Агро» судам необхідно було відмовити у зв`язку з неналежним суб`єктним складом, а тому рішення суду першої та постанова апеляційного суду в цій частині підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 , ТОВ «Україна» та виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області судові рішення не оскаржили, ТОВ «Царичанське-Агро» на представництво своїх інтересів не уповноважували.

За таких обставин підстави для скасування судових рішень в частині розірвання додаткової угоди, стягнення орендної плати, припинення права оренди та скасування державної реєстрації права оренди відсутні.

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження №14-61цс 18), від04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати в частині припинення права суборенди та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог; в іншій частині судові рішення слід залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Царичанське-Агро» сплатило судовий збір у розмірі 3 783,6 грн.

При подачі касаційної скарги ТОВ «Царичанське-Агро» сплатило судовий збір у розмірі 5 044,80 грн.

За змістом частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки касаційна скарга ТОВ «Царичанське-Агро» підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про припинення права суборенди та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки підлягають скасуванню, з позивача на користь ТОВ «Царичанське-Агро» слід стягнути судові витрати у розмірі 2 942,80 грн.

Керуючись статями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро», яка підписана представником Догоновою Тетяною Вікторівною, задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро», виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про припинення права суборенди та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро», виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про припинення права суборенди та скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки.

В іншій частинірішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанське-Агро» судовий збір у розмірі 2 942,80 грн.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року в скасованій частині втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук