_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/362/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі -Намазовій К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 21.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 33, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, з 2014 року проживають окремо, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спору про місце проживання дітей немає. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.12.2021 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати та справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/ 21.01.2012 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 33 що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.01.2012 року /а.с.9/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 14.05.2012 року серія НОМЕР_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 06.05.2016 року, серія НОМЕР_3 , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.10-11/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з 2014 року, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/, зареєстрований 21.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 33, які від шлюбу мають двох дітей - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.