Справа № 333/770/22
Провадження № 2/333/2157/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн. щомісячно з дати подання позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 02 червня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачем за адресою : АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідач приватний підприємець, займається ремонтом автотранспортних засобів, взятий на облік, як платник єдиного внеску, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. ОСОБА_1 працює поваром неофіційно, отримує мінімальну заробітну плату, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

У зв`язку з тим, що відповідач приховує свої доходи, має мінливий дохід, позивач бажає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме по 4 000 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Ухвалою від 04.02.2022 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

09.06.2022 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд позовну заяву задовольнити частково. Стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини. В обґрунтування відзиву зазначив те, що дійсно заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2011 р. у справі № 2-2497/11 був розірваний шлюб між ним та ОСОБА_1 .

20.06.20212 р. між відповідачем та ОСОБА_4 був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син, - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася донька, - ОСОБА_6 . Таким чином на час подання позовної заяви у відповідача ОСОБА_2 , окрім спільного з позивачем неповнолітнього сина ОСОБА_3 , є ще двоє неповнолітніх дітей (від іншого шлюбу): ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

На теперішній час дружина відповідача - ОСОБА_7 не працює (доглядає за малолітньою дитиною), у зв`язку з чим він вимушений утримувати її, та спільних малолітніх дітей.

ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, а весь його дохід становить випадковий та тимчасовий підробіток, який після початку бойових дій на території України фактично відсутній.

Підприємницьку діяльність він не здійснює вже декілька років. Крім цього, на теперішній час податковим органом нараховано штрафні санкції на суму більше 40 тис. грн. (за несвоєчасну сплату ЄСВ та інших порушень в сфері оподаткування).

Таким чином твердження позивача у позовній заяві про те, що ОСОБА_2 начебто займаюсь ремонтом автотранспортних засобів, не відповідають дійсності.

Відповідач зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів».

З наведеного вище слідує, що мінімальний гарантований державною розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

На теперішній час ОСОБА_2 не має заробітку (доходу), достатнього для сплати аліментів навіть у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, як було зазначено вище, він утримує непрацюючу дружину та двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим «бажання» позивача стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме по 4 000 грн. щомісячно, вважає необгрунтованим.

09.06.2022 року позивач ОСОБА_1 надала заяву відповідно до якої зазначила, що не заперечує проти стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини.

Сторони у судове засідання не з?явились.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02.06.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.2006 року, актовий запис № 976 (а.с.6)

Заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2011 р. справа № 2-2497/11 шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с.7).

Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Батько дитини ОСОБА_2 не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Заперечуючи проти позову в частині розміру аліментів, відповідачем ОСОБА_2 надано наступні докази.

20.06.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_8 та ОСОБА_8 ».

Від шлюбу подружжя має дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином у відповідача ОСОБА_2 , окрім спільного з позивачем неповнолітнього сина ОСОБА_3 , є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Відповідач ОСОБА_2 зазначив про те, що не має заробітку (доходу), достатнього для сплати аліментів навіть у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, він утримує непрацюючу дружину та двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме по 4 000 грн. щомісячно, вважає необґрунтованим, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини, що підтверджується її заявою від 09.06.2022 року.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів щодо розміру доходу відповідача.

Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2022 році установлено прожитковий мінімум на дітей:

-віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

-дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання

Оскільки, двоє батьків дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то визначений сторонами розмір аліментів підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 79,180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 09.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська