Справа № 712/3922/22
Провадження № 2-о/712/76/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

06 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що він є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславської райдержадміністрації Київської області від 07.10.1994 року. 21.10.2017 року між його сином громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області. Заявник вказує, що в листопаді 2021 року його син та невістка поїхали в гості до батьків останньої в м. Ялта Автономної Республіки Крим та з початком агресії рф проти України не змогли повернутися в Україну, тому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народжувати дитину ОСОБА_1 довелося у м. Ялта, АР Крим. У зв`язку з тим, що дитина народилася на території непідконтрольній українській владі, заявник звернувся до суду з даною заявою. Встановлення відповідного факту необхідне для державної реєстрації народження дитини ОСОБА_4 . При народженні дитини закладом охорони здоров`я була видана довідка «ГБУЗ РК «Ялтинський городской родильный дом». Женская конультация, ул. Халтурина,11», в якій зазначено, що видана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в підтвердження того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила хлопчика. Оскільки вказаний документ видано на тимчасово окупованій території неіснуючою установою, та відповідно до законодавста України не має юридичної сили, та тому є недійсним та не створює жодних правових наслідків.

Просить встановити факт народження дитини чоловічої статті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ялта, Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України), батьком якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник в судове зсідання не з`явився, його адвокат Скіць С.М. скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить її задоволити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславської райдержадміністрації Київської області від 07.10.1994 року.

21.10.2017 року між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області, актовий запис № 1556, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Із довідки «ГБУЗ РК «Ялтинський городской родильный дом». Женская конультация, ул. Халтурина,11» № 159 від 11.05.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила ІНФОРМАЦІЯ_5 , вага 3400 г, ріст 50 см.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 93, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт народження ОСОБА_3 дитини - хлопчика.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77,78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження сина у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем народження якого є м. Ялта, Автономної Республіки Крим.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 317 ЦПК України).

Відповідно до ст. 317 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Керуючись ст. 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ялта, Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України), батьком якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України та матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 06 червня 2022