Головуючий у І інстанції Молонова Ю.В. Єдиний унікальний номер 241/1699/21
Номер провадження 22-ц/804/538/22
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Биліни Т. І.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Сидельнікова А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», в інтересах якого діє адвокат Маштаков Сергій Анатолійович на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року у справі за скаргою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича та зобов`язання вчинити певні дії, боржник - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В. та зобов`язання вчинити певні дії посилаючись на те, що рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 20 вересня 2013 року задоволено позов ПАТ «ПУМБ», правонаступником прав та зобов`язань якого є АТ «ПУМБ», до ОСОБА_1 звернено стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,0400 га, яка розташована за тією ж адресою, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості ПП «Фагот» за кредитним договором № 3 від 02 березня 2006 року у розмірі 2 322 846 грн. 05 коп. 16 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65819696 за вказаним судовим рішенням. 07 жовтня 2020 року представником стягувача було подано клопотання про проведення арешту майна боржника предмета іпотеки та передачі його на примусову реалізацію. 12 жовтня 2021 року на адресу АТ «ПУМБ» надійшов лист приватного виконавця Григорчука П. В. в якому він повідомив, що клопотання стягувача щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника не може бути задоволене, оскільки діючим законодавством встановлена заборона (мораторій) на звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки с. Юр`ївка Мангушського (Першотравневого) району Донецької області належить до території, яка входить до затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, де проводиться АТО. АТ «ПУМБ», як стягувач вважає зазначену вище правову позицію приватного виконавця Григорчука П. В. безпідставною та нормативно необґрунтованою, а бездіяльність - незаконною та такою, що призводить до порушення майнових прав та законних інтересів стягувача, тому просив визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В. щодо невжиття заходів примусового стягнення за виконавчим провадженням ВП № 65819696, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. за виконавчим провадженням ВП № 65819696 вжити заходи примусового стягнення (здійснення опису, арешту та подальшої реалізації) щодо будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована за тією ж адресою та належить на праві приватної власності божнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року скаргу АТ «ПУМБ» на бездіяльність приватного виконавця задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В. щодо невжиття за виконавчим провадженням ВП № 65819696 заходів примусового стягнення, а саме не здійснення опису та арешту будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 764,2 м2, житловою - 564,5 м2 та земельної ділянки площею 0,0400 га за тією ж адресою та належить на праві приватної власності божнику ОСОБА_1 . Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В. вжити за виконавчим провадженням ВП № 65819696 заходи примусового стягнення, а саме: здійснити опис та арешт будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 764,2 м2, житловою - 564,5 м2 та земельної ділянки площею 0,0400 га за тією ж адресою та належить на праві приватної власності божнику ОСОБА_1 . В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «ПУМБ», в інтересах якого діє адвокат Маштаков С. А., подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконавця вжити заходи щодо реалізації будинку та земельної ділянки, на порушення судом норм закону, просив її скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення скарги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що майно боржника не знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому норма ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо зупинення дій ст. ст. 41, 43-47 ЗУ «Про іпотеку» не поширюється на порядок виконання рішення суду щодо звернення стягнення на дане майно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник боржника адвокат Беззубченко О. Г. не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні, справу розглядати у відсутності боржника ОСОБА_1 та її представника.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В. та ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовими повістками, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «ПУМБ» адвоката Маштакова С. А., який просив скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 375 ЦПК України).

Відмовляючи частково у задоволенні скарги, суд виходив із того, що рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню в частині реалізації предмета іпотеки на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, а тому дії державного виконавця в цій частини є обґрунтованими.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої пункту 1 частини другої Закону України № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В перебуває виконавче провадження № 65819696 з примусового виконання виконавчого листа № 241/305/13-ц від 16 січня 2014 року, який видано Першотравневим районним судом Донецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,0400 га за тією ж адресою, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості ПП «Фагот» за кредитним договором № 3 від 02 березня 2006 року у розмірі 2 322 846 грн. 05 коп.

07 жовтня 2020 року представником стягувача було подано клопотання про вжиття невідкладних виконавчих дій: проведення арешту майна боржника - предмета іпотеки та передачі його на примусову реалізацію в задоволенні якого приватним виконавцем Григорчуком П. В. було відмовлено листом від 11 жовтня 2021 року з посиланням на те, що діючим законодавством встановлена заборона (мораторій) на звернення стягнення на іпотечне майно, яке знаходиться на території, що входить до затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, де проводиться АТО.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки, у даному випадку посадової особи державної виконавчої служби, пов`язана з невиконанням такою особою дій, які вона була зобов`язана вчинити в силу покладених на неї обов`язків та згідно з чинним законодавством України. Ухилення суб`єкта владних повноважень від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити у певних випадках, є бездіяльністю, протиправність її може мати місце лише у тому випадку, якщо внаслідок неї порушуються права, інтереси чи свободи інших осіб.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Разом із тим, статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 серпня 2019 року у справі № 922/94/19 зазначено, що згідно статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Водночас державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із підпунктом 8 п. 2 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р до зазначених населених пунктів також належить с. Юр`ївка (Ялтинська селищна рада) Мангушського району Донецької області.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 та перебувають в іпотеці заявника, розташовані в с. Юр`ївка Мангушського району Донецької області, яке включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 726/1538/16-ц зазначено, що мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання.

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 цього Закону протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Тобто, дії даного закону унеможливлюють вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Така правова позиція викладена у поставові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 758/10605/14-ц, провадження № 61-12119св18.

Посилання апелянта на те, що с. Юр`ївка Мангушського району Донецької області відповідно до Указу Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019 в переліку окупованих територій не значиться не заслуговують на увагу, оскільки правове значення має знаходження майна в населених пунктах не на окупованих територіях, а на території на якій здійснювалася антитерористична операція.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за споживчим кредитом, наданим йому ПАТ «ПУМБ», яке є постійним місцем проживання боржника та за відсутні відомостей щодо наявності іншого житла у ОСОБА_1 , суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав на даний момент у держаного виконавця здійснювати реалізацію цього майна та його дії відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Належних доводів, які б ґрунтувались на вимогах закону та фактичних обставинах справи, а також спростовували висновки суду першої інстанції апелянт не наводить.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», в інтересах якого діє адвокат Маштаков Сергій Анатолійович - залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

Судді В. М. Барков

Т. І. Биліна

Є. Є. Мальцева