С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1663/22
В справі 760/2414/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

31 січня 2022 року в місті Києві суддя Солом`янського районного суду м. Києва КоробенкоС.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Описова частина

ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивувала тим, що 30 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. було вчинено виконавчий напис №431, яким стягнуто з неї заборгованість в сумі 9 665,00 грн, відповідно до кредитного договору №3-2 укладеного 02 січня 2020 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто».

07 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярошенком К.Ю. на підставі оспорюваного виконавчого напису №431 від 30 липня 2020 року відкрито виконавче провадження №62754811.

Позивач зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними.

Відтак, Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. від 30 липня 2020 року, зареєстрований у реєстрі за №431, про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості в сумі 9 665,00 грн.

01 лютого 2021 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

02 лютого 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено заяву Позивача та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. №431 від 30 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62754811.

25 лютого 2021 року до суду від Відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, з посиланням на законність та обґрунтованість свого звернення до приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

30 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. було вчинено виконавчий напис №431, яким стягнуто з Позивача заборгованість в сумі 9 665,00 грн, відповідно до кредитного договору №3-2 укладеного 02 січня 2020 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто».

07 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярошенком К.Ю. на підставі оспорюваного виконавчого напису №431 від 30 липня 2020 року відкрито виконавче провадження №62754811.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, а також:

визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»;

зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Виходячи із зазначеного, посилання Відповідача на обґрунтованість їх прав щодо вимоги за зобов`язаннями Позивача не є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з Відповідача підлягають судові витрати, що були понесені Позивачем при зверненні до суду та складаються із судового збору в загальному розмірі 1 362,00грн.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 липня 2020 року за реєстровим номером №431, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмилою Анатоліївною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості та понесених витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, в загальному розмірі 9 665,00грн.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 судовий збір в загальному розмірі 1 362,00грн.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», адреса: м.Київ, буль. Вацлава Гавела, буд.4, ;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмила Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, адреса: м. Київ, пр.-т. Соборності, 15/17, каб. 223.

Суддя: