Справа № 461/4174/17
Провадження № 6/461/19/22
УХВАЛА

28.01.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові заяву начальника Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Романа Савойника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом.

Начальник Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Роман Савойник звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було встановлено на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 за цивільною справою №461/4174/17.

Заяву мотивує тим, що виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, штраф боржником сплачено при виконанні виконавчих проваджень (постанови виведено у окремі провадження) №59338026, 59337993, 59337956, тобто боржником вчинені усі дії з приводу виконання покладеного на нього зобов`язання. Відтак, у зв`язку із погашенням боргу, сплатою штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, 13.08.2021 на адресу Відділу надійшли заяви від боржника та стягувача про відсутність заборгованості та зняття арешту із майна та коштів і скасування встановлених обмежень при виконанні вищенаведених виконавчих проваджень. 23.08.2021 винесено постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 30.08.2021 винесено постанову про зняття арешту із майна боржника. 19.11.2021 на адресу Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) надійшла заява від боржника ОСОБА_1 із дорученням листа ДПС України від 10.11.2021 щодо наявності тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у зв`язку із виконанням ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 за цивільною справою №461/4174/17. Проведеною перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на 25.11.2021 повторно на виконанні у Відділі даний виконавчий документ про стягнення із ОСОБА_1 не надходив і не перебуває, а відтак, наявні правові підстави для скасування обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у зв`язку із виконанням покладеного на нього зобов`язання.

Начальник Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Роман Савойник та боржник ОСОБА_1 не з`явилися у судове засідання, про причину неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми для прийняття рішення, оскільки відповідно до положень ст.441 ЦПК України, неявка зазначених осіб на розгляд справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 року подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ Львівської області Осадець М.О. задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань по виконавчому листі №2/466/2320/13, виданому 21.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2500 грн. щомісячно. Починаючи з 07.08.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2018 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 року залишено без змін.

Із заяви начальника Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Романа Савойника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вбачається, що 31.05.2019 на адресу Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області надійшла заява від стягувача ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 06.06.2019 становила 64500,00грн. Також, в межах виконання даного виконавчого провадження винесено постанову про накладення на боржника штрафу у зв`язку із несплатою аліментів 18600,00грн. Постанову про стягнення із боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу винесено в окреме виконавче провадження. Постанову про стягнення із боржника витрат виконавчого провадження, понесених під час виконання даного виконавчого провадження в розмірі 713,20грн. винесено в окреме виконавче провадження. Виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, штраф боржником сплачено при виконанні виконавчих проваджень (постанови виведено у окремі провадження) №59338026, 59337993, 59337956. Відтак, у зв`язку із погашенням боргу, сплатою штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 13.08.2021 на адресу Відділу надійшли заяви від боржника та стягувача про відсутність заборгованості та зняття арешту із майна та коштів та скасування встановлених обмежень при виконанні вищенаведених виконавчих проваджень.

23.08.2021 винесено постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 30.08.2021 винесено постанову про зняття арешту із майна боржника.

19.11.2021 на адресу Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) надійшла заява від боржника ОСОБА_1 із долученням листа ДПС України від 10.11.2021 щодо наявності тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв`язку із виконанням ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 за цивільною справою №461/4174/17. Проведеною перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на 25.11.2021 повторно на виконанні у Відділі даний виконавчий документ про стягнення із ОСОБА_1 не перебуває, а відтак, наявні правові підстави для скасування обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у зв`язку із виконанням зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.

Частини 1-3 статті 441 ЦПК встановлюють, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість, штраф, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 у цивільній справі №461/4174/17.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.