СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/89/22
ун. № 759/3615/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року cуддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» до ОСОБА_1 про видачу судвого наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2022 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» до ОСОБА_1 про видачу судвого наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, боржник ОСОБА_1 знята з реєстрації 25.05.2016 року за адресою АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, здійснюється постачання електроенергії за адресою споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Станом на момент подання позову інформація про зареєстроване місце проживання у Святошинському районі м. Києва є такою, що не відповідає дійсності.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України за правилами виключної підсудності позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до пунктів 41, 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК ); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про стягнення заборгованості за надані послуги за постачання електроенергії з відповідача як споживача, квартира якого за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально відноситься до Чернігівської обл., Ніжинського району.

Тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, так як предметом спору є витрати пов`язані з утриманням цього нерухомого майна, і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року (справі N 638/1988/17).

Крім того, у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

При цьому, відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, заявлені вимоги мають розглядатись судом за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна.

Слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

З викладеного випливає висновок про необхідність передачі справи на розгляд Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, 32, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» до ОСОБА_1 про видачу судвого наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію разом з додатками надіслати за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (16600, Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Шевченка, 57А) за підсудністю.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя О.М. Журибеда