Номер провадження: 22-ц/813/2773/22
Справа № 493/1505/20
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни на рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на її користь по 2930 грн у якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи 3000 грн (по 700 грн з кожного), витрати по сплаті судового збору 840 грн (по 210 грн 20 коп. з кожного) (а.с. 1-4).

18 березня 2021 року рішенням Балтського районного суду Одеської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири відмовлено (а.с. 116-119).

14 квітня 2021 року Балтським районним судом Одеської області отримано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни на рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року. Апелянт вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи. Апелянт повідомляє, що внаслідок неодноразового потрапляння рідини до її квартири сталося пошкодження приміщень лише в квартирі ОСОБА_1 , після чого вона звернулась до Балтської міської ради, в наслідок чого було проведено обстеження квартири №47 та зроблено висновок, що стеля та стіни кухні та туалету вкриті шпалерами, в зв`язку з неодноразовим потраплянням води з квартири №51 в квартиру №47 на стелі кухні та туалету спостерігаються ознаки протікання водних мас, також, як зазначає апелянт, констатовано те, що членам комісії не вдалось обстежити квартиру №51 . Апелянт вказує, що в судовому засіданні було звернуто увагу суду на те, що даний будинок не заходиться на балансі Балтської міської ради, але дана інформація не була взята судом першої інстанції до уваги. Апелянт повідомляє, що було проведено експертне дослідження в присутності власників квартир №47 та №51 , та експертом зроблений висновок про те, що наявні пошкодження стелі в кухні та туалеті у квартирі №47 утворилися внаслідок її залиття з приміщень квартири №51 , що розташована вище над досліджуваною квартирою внаслідок незадовільного стану каналізаційної труби в місці примикання каналізаційних стоків внутрішньоквартирної та внутрішньобудинкової мереж. Також, як зазначає апелянт, судовим експертом встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт для приведення до попереднього стану квартири №47 складає 11 723 грн. Тобто, апелянт вважає, що факт залиття квартири апелянта підтверджується Актом Балтської міської ради та висновком експертних досліджень. Як стверджує апелянт, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення виходив з інших актів, а саме акти Балтської міської ради, складені значно пізніше - 24.11.2020 року та 04.12.2020 року, в яких зазначено, що під час подачі води в каналізаційну мережу з квартири №51 витоку води не виявлено, а стеля ванної кімнати в квартирі №47 в сухому стані. Апелянт вважає, що відповідачами перед запрошенням комісії Балтської міської ради були усунуті несправності каналізаційної труби. На думку апелянта, суд першої інстанції, при винесенні рішення, мав посилатися на первинні докази, які, в свою чергу, доводять вину відповідачів по справі. Апелянт просить суд скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,21 грн (а.с.127-132).

31 травня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач ОСОБА_2 зазначив, що з доводами апеляційної скарги не погоджується та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Відповідач вказав, що будь-яких доказів здійснення відповідачами ремонту позивачем до суду надано не було; фотознімки, надані відповідачами до суду першої інстанції та фотознімки, зроблені експертом під час проведення експертного дослідження, свідчать про те, що труби в квартирі №51 знаходилися у незмінному стані, будь-яких ремонтних робіт або заміни труб після проведення експертного дослідження не здійснювалось. Більше того, зазначає відповідач, позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції не вказував на можливе здійснення ремонтних робіт відповідачами, цей аргумент заявлений з боку позивача лише на стадії апеляційного провадження, а тому, на думку відповідача, не може бути прийнятим судом апеляційної інстанції. З огляду на це, відповідач просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

30 травня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни та ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 02 червня 2022 року в режимі відеоконференції представник ОСОБА_2 адвокат Бузовський Олег Ігорович проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити оскаржуване рішення без змін. Представник ОСОБА_1 - адвокат Ліпецька Вікторія Василівна не змогла приєднатись до відеоконференції.

Інші учасники справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції участі не брали, про дату, час, місце розгляду справи, а також про проведення судового засідання в режимі відеоконференції повідомленні належним чином. При цьому, 25 травня 2022 року до Одеського апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких відповідачі зазначили, що не заперечують щодо розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення та оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції критично поставився до висновку експерта про те, що пошкодження в квартирі АДРЕСА_1 утворилися внаслідок її залиття з приміщень квартири АДРЕСА_3 , так як із самого тексту висновку не вбачається, на підставі чого експерт зробила категоричний висновок про залиття квартири позивача саме з квартири відповідачів, при цьому не досліджуючи приміщення, які знаходяться вище над квартирою відповідачів, а також не зазначивши про протікання (чи не протікання) води до квартири позивача при подачі води в каналізаційну мережу з квартири №51 . Також, суд першої інстанції зазначив, що будь-яких доказів того, що залиття квартири №47 припинилося внаслідок проведення ремонтних робіт каналізаційних мереж в квартирі №51 , суду не надано. З огляду на це, суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем не надано беззаперечних доказів вини відповідачів у завданні їй матеріальної шкоди (а.с. 119).

Апеляційний суд, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції та задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу від 22.08.1998 року, та технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 . Квартира розташована на 3-му поверсі п`ятиповерхового житлового будинку (а.с. 9-12).

Згідно з Довідкою, виданою КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області № 720 від 06.10.2020 року, відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3 на основі свідоцтва про право власності від 22.12.1995 року, виданого комісією з приватизації житлового фонду Балтської міської ради на основі розпорядження № 829 від 25.07.1995 року на часткову сумісну, загальну власність (а.с. 13).

З акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 14 липня 2020 року, вбачається, що у зв`язку з неодноразовим потраплянням води з квартири АДРЕСА_5 на стелі кухні та туалету спостерігаються ознаки протікання водних мас, шпалери зіпсовані та вкриті грибком, відчувається різкий задушливий запах плісняви. Рекомендовано власнику квартири АДРЕСА_3 компенсувати витрати на проведення ремонту в зв`язку з затопленням квартири №47 (а.с. 8).

В акті від 14.07.2020 року вказано, що обстеження квартири АДРЕСА_3 не проводилося у зв`язку з відсутністю її мешканців (а.с. 8).

Відповідно до висновку №21-2020 експертних досліджень за заявою ОСОБА_1 від 31.07.2020 року у вищезазначеній квартирі наявні пошкодження стелі в кухні та туалеті, які утворилися внаслідок її залиття з приміщення квартири АДРЕСА_3 , що розташоване вище над досліджуваною квартирою внаслідок незадовільного стану каналізаційної труби в місці примикання каналізаційних стоків внутрішньоквартирної та внутрішньобудинкової мереж. Вартість ремонтно-будівельних робіт для приведення до попереднього стану квартири АДРЕСА_4 станом на 31.07.2020 року складає 11723 грн (а.с. 16-29).

27 листопада 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Балтського міського голови з заявою, в якій просив надіслати комісію з питань житлово-комунального господарства для проведення обстеження квартир №51 та АДРЕСА_4 з метою дослідження стану каналізаційної труби, що з`єднує квартири №51 та №47 (а.с. 77).

Відповідно до актів від 24.11.2020 року та від 04.12.2020 року вертикальна каналізаційна труба в квартирі №51 на час огляду перебувала без зовнішніх пошкоджень, в сухому стані. Слідів витоку стічних вод не виявлено. Видимих причин зволоження стін встановити неможливо. До квартири АДРЕСА_6 , яка знаходиться поверхом вище над квартирою 51 , члени комісії не потрапили в зв`язку з відсутністю господаря (а.с. 90). Під час подачі води в каналізаційну мережу з квартири №51 витоку води з каналізаційних труб в квартирах №51 та №47 (яка знаходиться поверхом нижче) не виявлено. На момент огляду стеля ванної кімнати в квартирі №47 перебувала в сухому стані (а.с. 93).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з дослідною частиною висновку №21-2020 експертних досліджень від 31.07.2020 року, обстеження квартири АДРЕСА_4 проведено в присутності заявника ОСОБА_1 та власників квартири №51 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що розташована поверхом вище над досліджуваною квартирою. Зі слів заявника, власники квартири №51 постійно проживають в іншому місці, а в квартирі №51 з`являються періодично. Саме під час їх перебування у квартирі та користування водопроводом, а відповідно і каналізацією, відбувається намокання стін (а.с. 17-18).

Як вбачається з дослідження по другому питанню у висновку №21-2020, досліджуючи причини підвищеної зволоженості перекриття та стін приміщень кухні та туалету в квартирі АДРЕСА_4 , проведено розкриття місця ймовірного витоку рідини зі сторони кухні в квартирі № 51 , яка розташована на четвертому поверсі над приміщеннями, які зазнали ушкоджень. З метою збереження облицювання керамічною плиткою в приміщенні туалету, розкриття стіни не проводилося. Наявні пошкодження стелі та стін в кухні та туалеті в квартирі АДРЕСА_4 , утворилися внаслідок її залиття з приміщень, розташованих вище над досліджуваною квартирою (а.с. 22).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що при проведенні вказаної експертизи здійснювалася подача води з квартири №51 (зокрема, злив води з пральної машини, відкриття кранів подачі води, злив каналізації), при цьому потрапляння води до квартири №47 не відбувалося (а.с. 118).

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що із самого тексту висновку не вбачається на підставі чого експерт зробила категоричний висновок про залиття квартири позивача саме з квартири відповідачів, при цьому не досліджуючи приміщення, які знаходяться вище над квартирою відповідачів, а також не зазначивши про протікання (чи не протікання) води до квартири позивача при подачі води в каналізаційну мережу квартири №51 (а.с. 119).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, в деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини завдавача шкоди, відповідно до якої у разі відсутності спростовуючих доказів зі сторони відповідача дана презумпція є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Тобто, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

18 жовтня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшли пояснення судового експерта Тінкован Раїси Дмитрівни щодо експертного висновку №21-2020, в якому експерт вказала, що після чергового залиття квартири №47 нею було проведено огляд квартири №51 та квартири №47 , здійснено фотофіксацію місця ймовірного витоку рідини. Експерт повідомила, що розкриття ушкодженого вузла здійснено власником квартири №51 до приїзду експерта, розкриття з боку кухні здійснювалося саме у квартирі №51 , фотофіксація «Вигляд каналізаційного з`єднання (каналізаційний трійник) в перегородці між приміщеннями кухні та туалету» здійснено в квартирі АДРЕСА_3 .

З фотознімків вигляду каналізаційного з`єднання (каналізаційний трійник) в перегородці між приміщеннями кухні та туалету» в квартирі №51 вбачається, що каналізаційна труба знаходиться у незадовільному стані, на даній трубі наявні ураження корозією та сліди підтікання (а.с. 38).

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що висновком №21-2020 від 31.07.2020 року підтверджується факт залиття квартири №47 внаслідок незадовільного стану каналізаційної труби в місці примикання каналізаційних стоків внутрішньо-квартирної та внутрішньо-будинкової мереж, а отже наявний причинно-наслідковий зв`язок між наявною шкодою, завданою майну позивача, внаслідок бездіяльності (в даному випадку) відповідачів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідачів та завданням шкоди позивачу, оскільки надані позивачем докази свідчать про те, що протікання та видимі сліди стічних вод були виявлені у квартирі №51 , що підтверджує наявність вини відповідачів у залитті квартири позивача, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що не бере до уваги доводи апелянта стосовно того, що даний будинок не обліковується на балансі Балтської міської ради, оскільки позивачем (апелянтом) не надано доказів поважності причин неподання даних доказів під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Так, судові витрати ОСОБА_1 складаються зі сплати судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 840 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 1260 грн, а також витрати із залучення судового експерта у розмірі 3000 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вище зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року та ухвалює нове, яким позов ОСОБА_1 задовольняє у повному обсязі та вирішує питання розподілу судових витрат.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни - задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в рівних частках:

- відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 11723 гривень;

- витрати на проведення експертизи у розмірі 3000 гривень;

- судовий збір за звернення до суду з позовною заявою та за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 2100 гривень.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 04 червня 2022 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк