Справа № 677/1970/21
Номер провадження 2/677/142/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Федченко Л.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні в м. Красилові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укргазбанк» (надалі ПАТ АБ «Укргазбанк») у позові зазначив, що 04 травня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2020/І_С/367-000899 шляхом акцептування договору № 2020/ОВР/367-000603 (заяви-анкети) про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» від 04 травня 2020 року.

Згідно даного договору (заяви-анкети) відповідач погодився на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на день підписання цієї заяви.

Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 42% річних.

Відповідно до параметрів кредитного ліміту максимальна сума кредиту 300000,00 грн., процентна ставка в пільговий період (перші 30 днів з дня виникнення заборгованості) - 0,00% річних, фіксована процентна ставка (з 31 дня після виникнення заборгованості на весь строк дії кредитного договору при непогашення заборгованості в повному розмірі протягом пільгового періоду) 42,0% в місяць. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом нараховуються проценти в розмірі, визначеному Програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних.

ПАТ АБ «Укргазбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта,та надавав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує та порушує умови договору, погашення кредиту здійснювалося із порушенням встановленого договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

У зв`язку з чим, станом на 11 березня 2021 року виникла заборгованість, що становить 12697,79 грн., з яких: заборгованість по кредиту (поточна) 9991,75 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 321,93 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 2384,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, подав до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечив з підстав того, що анкета-заява від 04.05.2020 року містить лише дані про його намір отримати платіжну картку кредитка, без вказаного бажаного кредитного ліміту, анкета-заява не містить строку повернення кредиту, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2020/І_С/367-000899 шляхом акцептування договору № 2020/ОВР/367-000603 (заяви-анкети) про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом. Номер рахунку НОМЕР_1 , тип картки «Еко-кредитка». Відповідно до параметрів кредитного ліміту орієнтована сума кредиту становить 10000 грн., максимальна сума кредиту 300000,00 грн., процентна ставка в пільговий період - 0,00001%, фіксована процентна ставка 42 % в місяць. Строк дії договору з 04 травня 2020 року по 03 травня 2021 року.

На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом нараховуються проценти в розмірі, визначеному Програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних.

Зважаючи на вищевказане, доводи відповідача, про те, що анкета-заява від 04.05.2020 року містить лише дані про його намір отримати платіжну картку кредитка, та не містить відомостей про бажаний кредитний ліміту, строку повернення кредиту, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку спростовуються матеріалами справи, а саме підписаною відповідачем заявою-договором № 2020/І_С/367-000899 від 04 травня 2020 року.

Крім того, згідно аб. 2, 3 розділу «Інші важливі правові аспекти» підписаного відповідачем заявою-договором № 2020/І_С/367-000899 від 04 травня 2020 року клієнт підтвердив, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування (в тому числі з іншими пропозиціями банку) та орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування, та підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для клієнта в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» виконав свої обов`язки, встановленні Законом України «Про споживче кредитування» та надав відповідачу всю необхідну інформацію для укладення договору про споживчий кредит.

Зважаючи на вказане, ПАТ АБ «Укргазбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта, та надавав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті дозволеного овердрафту, що складає 300000 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує,у зв`язку з чим, станом на 11 березня 2021 року виникла заборгованість, що становить 11698,4 грн., з яких: заборгованість по кредиту 9991,75 грн. та 1706,65 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за період з 03 липня 2020 року по 04 грудня 2020 року.

Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, заявою-договором № 2020/І_С/367-000899 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи; довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, виписками з особових рахунків ОСОБА_1 ; розрахунком заборгованості за договором № 2020/ОВР/367-000603 станом на 11 березня 2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Що стосується заборгованості по сплаті процентів за період з 04 грудня 2020 року по 11 березня 2021 року, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04 лютого 2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до параметрів кредитного ліміту договору №2020/ОВР/367-000603 строк дії договору сторонами визначено з 04 травня 2020 року по 03 травня 2021 року.

Згідно в вимоги про дострокове повернення кредиту від 04 грудня 2020 року позивач заявив вимогу про дострокове повернення суми заборгованості по кредиту № 2020/ОВР/367-000603 у розмірі 11664 гривні.

Отже, зважаючи на те, що позивач реалізував своє право на дострокову вимогу повернення кредиту, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення договірних процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих ПАТ АБ «Укргазбанк» з 04 грудня 2020 року відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 лютого 2019 року в справі №175/4753/15-ц.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 04 травня 2020 року, проте ПАТ АБ «Укргазбанк» продовжувало нараховувати проценти після пред`явлення вимоги до відповідача про дострокове повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2020/ОВР/367-000603 від 04 травня 2020 року у розмірі 11698,4 грн., з яких: заборгованість по кредиту 9991,75 грн. та 1706,65 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за період з 03 липня 2020 року по 04 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено на 92,13 % (11698,4 грн. х100: 12697,79 грн.), а тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2091 грн. 35 коп. (2270 грн. х 92,13 %:100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 11698 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 40 копійок заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/367-000603 від 04 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» судовий збір в сумі 2091 гривні 35 копійок.

Позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 19,21,23, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій