Провадження № 6/638/153/22
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, шо не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою обґрунтовуючи її тим, що на момент прийняття судового наказу були відсутні фактичні підстави для цього, оскільки 29.07.2021 року ОСОБА_1 було виконано зобов`язання щодо сплати за комунальні послуги з вивезення побутових відходів у повному обсязі.

У судовому засіданні боржник підтримав заяву та просив задовольнити, стягувач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення боржника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

23.07.2021 року в провадження Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла заява Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вивезення побутових відходів в розмірі 1476 грн 66 коп. за період з 01.08.2018 року по 01.06.2021 рік та стягнення судового збору у розмірі 227 грн 00 коп.

17.08.2021 року заяву Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вивезення побутових відходів задоволено.

Згідно наданої копії квитанції 29.07.2021 року ОСОБА_1 сплачено стягувачу 2500 грн, період сплати зазначено з 01.2019 року по 09.2021 рік.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Судом встановлено, що стягувачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.08.2018 року по 01.06.2021 рік та на момент подачі заява про видачу судового наказу у боржником не оспорюється наявність заборгованості, проте у квитанції про сплату комунальних послуг зазначено період оплати з 01.2019 року по 09.2021 року.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення заяви боржника, оскільки відсутня матеріально-правова підстава у вигляді добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, так як період оплати заборгованості інший ніж період за який пред`явлення вимогу про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, шо не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23.02.2022 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин