САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2022/21
Провадження №2/726/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01 жовтня 1983 року відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів, актовий запис № 1865.

Вказує, що між ними із відповідачем часто виникають непорозуміння через відмінне світобачення. Позивач зазначає, що діти виросли і створили власні сім`ї, а вона перебуває на заробітках вже майже 20 років таким чином кожен живе власним життям.

Позивачка просить суд розірвати шлюб, який носить формальний характер, адже перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Також просить стягнути із відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.12.2021, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача у справі, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22 грудня 2021 року та в подальшому відкладено на 17.01.2022 та 27.01.2022

У судове засідання 27 січня 2022 року сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши суду клопотання з проханням розглянути справу без її участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак скерував до суду 22.12.2021 заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу, визнав повністю. Наслідки визнання позову йому відомі. Просив справу розглянути за його відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши письмові матеріали справи та подані до суду заяви, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення, у зв`язку із його визнанням відповідачем.

Судом встановлено, що між позивачкою - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », згідно свідоцтва « ОСОБА_1 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб 01 жовтня 1983 року, який зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів, про що складено відповідний актовий запис №1865, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 01 жовтня 1983 року.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, примирення між ними стало неможливим, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, позивач просила шлюб розірвати, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку що шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім цього, судом встановлено, що позивачкою при подачі даної позовної заяви до суду сплачено 908,00 грн. судового збору, який вона просить стягнути із відповідача.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу ОСОБА_1 слід повернути із Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 454,00 грн., а решта суми - 454, 00 грн. слід стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81-82, 141, 142, 206, 211, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 01 жовтня 1983 року відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів, актовий запис №1865 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений нею судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області 08 травня 2001 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 відсотків судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, який було сплачено згідно квитанції 0.0..1 від 25.11.2021.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев