Провадження №2/592/217/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, -

В С Т А Н О В И В :

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, із змісту якого вбачається, що 31.03.2019 року близько 16 години 30 хвилин в м. Суми на вул. Роменська в районі перехрестя з проїздом Гайовим відбулося зіткнення автомобіля BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , 1982 року народження, яка виконувала лівий поворот з вул. Роменська на проїзд Гайовий, з мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , 1979 року народження, який виконував обгін автомобіля. Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер в автомобілі швидкої допомоги, пасажир мотоцикла ОСОБА_4 , 1997 року народження, отримала тяжкі плесні ушкодження. За даним фактом в Сумському ВП ГУНП в Сумській області 01.04.2019 року було відкрито кримінальне провадження № 0000932 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30.04.2019 року (посмертно) було повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а 21.06.2019 року було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_3 31.03.2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Роменська в напрямку до центра м. Суми, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив встановлену в населених пунктах швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, на нерегульованому перехресті з проїздом Гайовим, виконав маневр обгону та допустив зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась в тому ж напрямку та виконувала поворот ліворуч на проїзд Гайовий. Внаслідок дорожньо-транспортної події водій мотоцикла KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 265/200 від 10.06.2019 року, отримав тілесні ушкодження: сполучена тупа травми тіла, що складалася з ушкодження шийного відділу хребта (розрив міжхребцевого з`єднання між 4-5 шийними хребцями) , закритої травми грудної клітки (закритий гемопневмоторакс, множинні переломи правобічні ребер, переломи правої ключиці, забій легень) , закритої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору (множинні розриви правої частки печінки, розтрощенням правої нирки) , відкритого перелому правого плеча, які ускладнилися масивною внутрішньою кровотечею, розвитком геморагічного та травматичного шоку, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При судово-токсикологічному дослідженні було виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 1,01 ‰ . При керуванні мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 107е від 26.04.2019 року, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, введених в дію з 01.01.2002 року, передбачених пунктами: п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті. Порушення п. 14.6. Правил дорожнього руху, допущене водієм ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. Дії водія ОСОБА_3 по порушенню ПДР умисні, а форма вини до наслідків, що наступили, є необережна (злочинна самовпевненість) . Своїми діями, що виразилися в порушенні вимог п. п. 2.9 а) , 12.4. , 14.6. а) Правил дорожнього руху, призвело до зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження та завдано матеріальні збитки щодо її транспортного засобу. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 82е від 11.04.2019 року автомобіль BMW-320 до ДТП знаходився в технічно справному стані. В технічно-справному стані, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 83е від 15.04.2019 року, перебував і мотоцикл KAWASAKI ZXR 250. Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 84е від 15.04.2019 року місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на лівій смузі проїзної частини відносно напрямку їх руху. Кут між повздовжніми осями транспортних засобів на момент первинного контакту знаходився в межах 15-25 градусів. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 107е від 26.04.2019 року водій мотоцикла KAWASAKI ZXR 250 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем BMW-320 і в його діях вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.4. , 14.6. а, в Правил дорожнього руху, з яких в причинному зв`язку з виникненням події знаходиться п. 14.6 а. В діях водія автомобіля BMW-320, під керуванням ОСОБА_1 , невідповідностей вимогам ПДР, не встановлено. Попереднім слідством, під час дослідження матеріалів кримінального провадження було зроблено висновок про те, що в даному випадку дорожньо-транспортна подія виникла внаслідок порушення водієм мотоцикла KAWASAKI ZXR 250 ОСОБА_3 вимог п. п. 2.9 а, 12.4. , 14.6. а, в ПДР, оскільки він керував вказаним мотоциклом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху, виконував обгін транспортного засобу на перехресті. В подальшому, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , було закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його смертю. В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року зазначено про те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства України, якими передбаченні права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого в ст. 55 Конституції України прав громадян на судовий захист від протиправних посягань. Таке право надається особам, які визнані потерпілими від злочину. В ході досудового слідства потерпілою у кримінальному провадженні визнано її - ОСОБА_1 . Ст. 22 ЦК України передбачено відшкодування майнової шкоди особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 19/119/11-2/131 ед від 17.07.2019 року, проведеного Сумським НДЕКЦ МВС України за її заявою і за яку вона сплатила 1015 грн. , вартість матеріального збитку, нанесеного їй ОСОБА_3 внаслідок ДТП, становить 41183 грн. . Проте, фактичні витрати, які вона понесла за проведення ремонтно-відновлювальних робіт її автомобіля марки BMW 320 (Е.36) , реєстраційний номер НОМЕР_3 , склали 40200 грн. . Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, зазначено про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач. Ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Спричинена їй моральна шкода полягає в тому, що в результаті вчинення ДТП вона отримала тілесні ушкодження, а саме: забій лівої плечової кістки, підшкірні гематоми середньої, правої третин лівої плечової кістки. Після чого вона тривалий час лікувалася та знаходилася під наглядом лікаря за місцем свого проживання. До цих пір вона має обмеження в рухомості лівого плеча. Вона погано спить та постійно приймає знеболюючі ліки. Завдані їй тілесні ушкодження позначаються і на її професійній діяльності. Вона працює перукарем і від болю в лівій руці ледве допрацьовує до кінця своєї зміни. Крім цього, відсутність можливості користуватися своїм автотранспортом, певного мірою створює незручності при необхідності дістатися до місця роботи, яке знаходиться далеко від місця її проживання, тому моральну шкоду вона оцінює в суму 15000 грн. . Ст. ст. 1166, 1167 ЦК України зазначено, що майнова шкода та моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів, і шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка її заподіяла. Ст. 1231 ЦК України зазначено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову (збитки) та моральну шкоду, яка була завдана спадкодавцем за його життя. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив та батьки. В даному випадку це дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . 18.11.2019 року на адресу керівника Сумської міської державної нотаріальної контори було направлено адвокатський запит про надання інформації про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 та яке саме майно нею було прийняте, проте у наданні такої інформації було відмовлено. Крім цього, ще до подання позовної заяви до суду, 23.08.2019 року нею було направлено листа-претензію відповідачці з метою вирішення даного спору в досудовому порядку, який було особисто вручено адресату 26.08.2019 року поштовим відділенням. Проте, її ініціатива з цього приводу залишилася без відповіді, що унеможливлює в подальшому його вирішення в добровільному порядку. У відповідності до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 175, 184, 258, 263 ЦПК України; ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1231, 1261 ЦК України, вона просила: 1. Стягнути з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 44200 грн. матеріальної шкоди, а саме: 40200 грн. - оплата за проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, 1015 грн. - оплата за проведення товарознавчої експертизи, 3000 грн. - витрати за правову допомогу, 15000 грн. - моральної шкоди, а всього 59200 грн. . 2. Витребувати з Сумської державної нотаріальної контори інформацію про прийняття спадщини за законом дружиною померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та яке саме майно нею прийняте (вхідний № 65087/19 від 27.12.2019 року) (а. с. 1-6) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.01.2020 року у справі № 592/19520/19, провадження № 2/592/699/20 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Було ухвалено призначити по справі підготовче судове засідання на 21.02.2019 року на 09 годину 00 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 12, зал судових засідань № 11, про що повідомити учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було постановлено надіслати учасникам справи разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів - відповідачу. Було ухвалено роз`яснити відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) , що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала набрала законної сили 10.01.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86907793) (а. с. 49) .

19.05.2020 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кругляк Володимир Вікторович надіслав на електронну пошту Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, в якому він зазначив про те, що з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, він не погоджується з наступних причин. Ніякого злочину, вчиненого відносно позивачки, не було, а тому і немає завдання шкоди в наслідок злочину. Згідно доданих матеріалів до позовної заяви, доказів, що позивачка була визнана потерпілою у кримінальному провадженні не надано. Згідно постанові про закриття кримінального провадження, потерпілою особою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка і має всі передбачені законом права потерпілої. Натомість позивачка у кримінальному провадженні є свідком, про що і зазначено у даній постанові. В постанові відсутні відомості про отримання тілесних ушкоджень свідка ОСОБА_1 , надана копія висновку травматолога передбачає консультації хірурга за місцем проживання та відсутні докази тривалого лікування, як зазначається в позовній заяві. Стосовно матеріальної шкоди, слід зазначити про те, що позивачка є співвласницею, а не власницею пошкодженого транспортного засобу, тому слід рахувати, що шкода внаслідок пошкодження автомобіля завдається основному власнику автомобіля, яким є мешканець Республіки Польща, про якого в позовній заяві не зазначається, та відсутній переклад реєстраційних документів, для розуміння інформації, яка повинна міститися в цьому документі. Згідно висновку експертного дослідження завданий збиток власнику пошкодженого автомобіля становить 41183, 24 грн. , що дорівнює ринковій вартості цього автомобіля на час настання події. В цьому випадку, для визначення завданої шкоди власнику цього автомобіля слід відрахувати вартість пошкодженого автомобіля, що не було виконано позивачкою. Це передбачено законодавством, судовою практикою, зокрема постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року. Позивачка додала до позовної заяви цей висновок, а тому вона вважає, що це доказ завданої шкоди. Позивачка не посилається на висновок експертного дослідження, який нею був доданий, а посилається на квитанцію та рахунок від так званого товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Дім" , натомість не надані відповідні документи про те, що дане підприємство має право займатися такою діяльністю. З огляду та порівнянню рахунку виконаних робіт та наданим експертним висновком слід зазначити, що визначення розміру рахунку робилося з метою, щоб цей рахунок був трохи меншим ніж ринкова вартість цього автомобіля на час настання ДТП, щоб не вираховувати від вартості завданої матеріальної шкоди вартість пошкодженого автомобіля, яке вимагає Закон. На підтвердження цього, в експертному висновку зазначається, що є запчастини, які необхідно замінити (скло) , натомість рахунок ремонту не містить будь-яких замін запчастин, а в цьому випадку ремонт не є повним. Якщо ремонт є неповним, то, встановлюючи завданий збиток, слід приймати висновок експертного дослідження, який був наданий позивачкою як доказ і за сплату якого, до речі позивачка і просить відшкодування. Також не можна погодитись з відшкодуванням завданої моральної шкоди позивачці. Він вважає, що ніякої моральної шкоди позивачці завдано не було. Це стосується і відшкодування за правову допомогу, яка підтверджується тільки квитанцією про прийняття грошових коштів за надання правової допомоги 3000 грн. , без детального опису робіт, необхідних і виконаних для надання правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, слід відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (вхідний № Еп-4012/20 від 19.05.2020 року) (а. с. 69-71) .

19.05.2020 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кругляк Володимир Вікторович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, аналогічний раніше надісланому (вхідний № 21004/20 від 19.05.2020 року) (а. с. 72, 74) .

17.06.2020 року позивачка ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відповідь на відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, в якому вона зазначила про те, що відповідно до ст. 179 ЦПК України з запереченнями, викладеними у відзиві на її позовну заяву до відповідачки ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, не погоджується з наступних підстав. За фактом ДТП, що мала місце 31.03.2019 року на вул. Роменська м. Суми 01.04.2019 року Сумським ВП ГУНП в Сумській області було розпочато кримінальне провадження № 0000932 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30.04.2019 року (посмертно) було повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_3 31.03.2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Роменська в напрямку до центра м. Суми, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив встановлену в населених пунктах швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, на нерегульованому перехресті з проїздом Гайовим, виконав маневр обгону та допустив зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась в тому ж напрямку та виконувала поворот ліворуч на проїзд Гайовий. Дії водія ОСОБА_3 по порушенню ПДР умисні, а форма вини до наслідків, що наступили, є необережна (злочинна самовпевненість) . Своїми діями, що виразилися в порушенні вимог п. п. 2, 9 а) , 12.4. , 14.6. а) Правил дорожнього руху, призвело до зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження та завдано матеріальні збитки щодо її транспортного засобу. Попереднім слідством, під час дослідження матеріалів кримінального провадження, було зроблено висновок про те, що в даному випадку дорожньо-транспортна подія виникла внаслідок порушення водієм мотоцикла KAWASAKI ZXR 250 ОСОБА_3 вимог п. п. 2.9. а, 12.4. , 14.6. а, в ПДР, оскільки він керував вказаним мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху, виконував обгін транспортного засобу на перехресті. В подальшому, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , було закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його смертю. Ст. 55 КПК України зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 18 від 19.12.2008 року, відповідальність за ст. 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушень певних правил спричинила потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель. В даному випадку тілесні ушкодження середньої тяжкості були спричинені тільки ОСОБА_4 , а їй легкі тілесні ушкодження, від яких вона тривалий час лікувалася. Офіційно заяву про визнання її потерпілою від злочину вона не писала, оскільки кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_3 в ході досудового слідства було закрите, у зв`язку з його смертю. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 12 від 03.12.1997 року зазначено про те, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, в цьому разі, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. П. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2007 року прямо зазначено про те, що особа, якій заподіяно шкоду і яка пред`явила вимогу про її відшкодування, визнається одночасно потерпілою та цивільним позивачем. Їй забезпечуються всі передбачені законом права, як потерпілого, так і цивільного позивача. Крім цього, ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, або до особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного чи обвинуваченого. Стосовно права власності на автомобіль. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Більше того, в ухвалі слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Корольової Г. Ю. від 02.04.2019 року про накладення арешту на транспортні засоби по матеріалам досудового слідства, які досліджувалися в суді, чітко зазначено, що автомобіль BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 21.03.2017 року зареєстрований на позивачку ОСОБА_1 . Крім цього, зміст права власності визначається ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким вона і наділена. Стосовно відшкодування витрат на правову допомогу, то слід зазначити, що результати роботи адвоката, від її імені, є наявними у матеріалах цивільного провадження. Виходячи з викладеного, вона просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі (вхідний № 24819 від 17.06.2020 року) (а. с. 78-80) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.08.2020 року у справі № 592/19520/19, провадження № 2/592/699/20 було закрито підготовче провадження та було призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, до судового розгляду по суті на 16.09.2020 року на 11 годину 30 хвилин. В судове засідання було ухвалено викликати сторони. Ухвала набрала законної сили 14.08.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90973649) (а. с. 86) .

Ознайомившись із позовною заявою, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив на позовну заяву, вислухавши думку позивачки ОСОБА_1 , думку її представника адвоката Стовбира Анатолія Леонідовича, думку представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Кругляка Володимира Вікторовича, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки) , яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню) , яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) , розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Отже, в силу принципу універсальності спадкового правонаступництва до складу спадщини включаються не тільки права, але й обов`язки спадкодавця, що не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1218, 1219 ЦК України) . Передусім до спадкоємців переходить невиконане спадкодавцем зобов`язання відшкодувати майнову шкоду та збитки (ч. 1 даної статті) . Ця норма свідчить про те, що ЦК України нерівномірно розподілив обсяг наступництва щодо прав і обов`язків, які виникли з недоговірних зобов`язань, і переходять до спадкоємців. Якщо на спадкоємців ч. 1 ст. 1231 ЦК України покладається обов`язок відшкодувати будь-яку майнову шкоду, завдану спадкодавцем, тобто незалежно від виду зобов`язання - договірне чи недоговірне, то ч. 1 ст. 1230 ЦК України регламентує, що до спадкоємця переходить лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Навпаки, перехід до спадкоємців обов`язків щодо сплати неустойки і компенсації моральної шкоди відповідає порядку спадкування аналогічних прав (ч. ч. 2 - 3 ст. 1230 ЦК України) . Зазначені обов`язки можуть бути успадковані за наявності таких умов: 1) прийняття судом відповідного рішення із призначенням конкретних сум до виплати кредиторові; 2) невиконання боржником (спадкодавцем) цього рішення. Обсяг відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця може бути меншим, ніж відповідальність спадкодавця, якби останній виконав покладені на нього зобов`язання. По-перше, це випливає з загальновизнаного принципу спадкового права про обмеження спадкового пасиву вартістю спадкового активу. В силу цього принципу спадкоємець є відповідальним за борги спадкодавця лише в межах вартості спадкового майна, що складає його частку у спадщині (ст. 1282 ЦК України) . Разом з тим норма ч. 4 ст. 1231 ЦК України уточнює це положення, обмежуючи відповідальність спадкоємців не вартістю усього активу спадщини, тобто прав, що перейшли до них, а вартістю успадкованого ними рухомого та нерухомого майна. По-друге, неспіврозмірність обов`язків спадкодавця і спадкоємців у бік зменшення зобов`язань останніх має місце у випадку зменшення судом за позовом спадкоємця розміру неустойки, відшкодування майнової та моральної шкоди, який є непомірно великим порівняно з вартістю рухомого та нерухомого майна, одержаного ними у спадщину (ч. 5 ст. 1231 ЦК України) . Наведені випадки являють собою законодавчі виключення з принципу повного відшкодування збитків та майнової шкоди порушником, закріпленого у ч. 3 ст. 22 ЦК України, ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Порядок погашення зазначених обов`язків спадкодавця перед кредиторами залежить від того, чи перейшла спадщина до одного із спадкоємців або до декількох із них, а також від розміру їхніх спадкових часток. Якщо спадкоємець один - він несе відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця в межах дійсної вартості рухомого та нерухомого майна, що перейшло до нього. За наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Якщо до спадкоємців перейшли не ідеальні (у дробах) частки у спадщині, а реальні - чітко визначене у заповідальному розпорядженні майно, потрібна пропорція вираховується шляхом встановлення того співвідношення, у якому вартість цієї речі знаходиться із вартістю спадкової маси. Таким чином, відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою. Проте у виключних випадках, наприклад, при неподільності предмета зобов`язання, відповідальність спадкоємців буде солідарною (ст. 541 ЦК України) і кредитор матиме змогу вимагати виконання вимоги як від усіх спадкоємців разом, так і від кожного з них окремо, причому як повністю, так і в частині боргу. Спадкоємець, який виконав спільне зобов`язання, має право пред`явити зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (ст. 544 ЦК України) .

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 21.06.2019 року вбачається, що прокурор Сумської місцевої прокуратури юрист 1 класу Шаповал Віталій Гаврилович, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 01.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, встановив. 31.03.2019 року близько 16 години 30 хвилин в м. Суми на вул. Роменська в районі перехрестя з проїздом Гайовим відбулося зіткнення автомобіля BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , 1982 року народження, яка виконувала лівий поворот з вул. Роменська на проїзд Гайовий, з мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , 1979 року народження, який виконував обгін автомобіля. Внаслідок зіткнення водій мотоцикла ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер в автомобілі швидкої допомоги, пасажир мотоцикла ОСОБА_4 , 1997 року народження, отримала тілесні ушкодження. За даним фактом в Сумському ВП ГУНП в Сумській області 01.04.2019 року було розпочато кримінальне провадження № 0000932 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30.04.2019 року (посмертно) було повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а 21.06.2019 року було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 31.03.2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Роменська в напрямку до центра м. Суми, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив встановлену в населених пунктах швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, на нерегульованому перехресті з проїздом Гайовим, виконав маневр обгону та допустив на зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , яка виконувала рухалась в тому ж напрямку та виконувала поворот ліворуч на проїзд Гайовий. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир мотоцикла KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_4 , 1997 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 273 від 30.05.2019 року, отримала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом середньої третини лівої променевої кістки, закритий перелом основи 4-ї п`ястної кістки зліва, відкритий уламковий перелом кісток правої гомілки зі зміщенням, рвані рани лівої кисті та правої гомілки, садна грудної клітки та правого передпліччя. Тілесні ушкодження в ділянці правої нижньої кінцівки (відкритий перелом кісток гомілки) були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Водій мотоцикла KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 265/200 від 10.06.2019 року, отримав тілесні ушкодження: сполучена тупа травми тіла, що складалася з ушкодження шийного відділу хребта (розрив міжхребцевого з`єднання між 4-5 шийними хребцями) , закритої травми грудної клітки (закритий гемопневмоторакс, множинні переломи правобічні ребер, переломи правої ключиці, забій легень) , закритої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору (множинні розриви правої частки печінки, розтрощенням правої нирки) , відкритим переломом правого плеча, й ускладнилися масивною внутрішньою кровотечею, розвитком геморагічного та травматичного шоку, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При судово-токсикологічному дослідженні було виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 1,01 ‰ . При керуванні мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 107е від 26.04.2019 року, порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, введених в дію з 01.01.2002 року, передбачених пунктами: п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті. Порушення п. 14.6. а ПДР, допущене водієм ОСОБА_3 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. Дії водія ОСОБА_3 по порушенню ПДР умисні, а форма вини до наслідків, що наступили, є необережна (злочинна самовпевненість) . Своїми діями, що виразилися в порушенні вимог п. п. 2, 9 а) , 12.4. , 14.6. а) Правил дорожнього руху, при керуванні 31.03.2019 року приблизно о 16годині 30 хвилин та виконанні обгону на перехресті вул. Роменська - проїзд Гайовий в м. Суми мотоциклом KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до зіткнення з автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Допитана в якості свідка водій автомобіля BMW-320 ОСОБА_1 пояснила про те, що 31.03.2019 року близько 16 години 10-15 хвилин вона керувала автомобілем BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_3 , і рухалась по вул. Роменська зі сторони в`їзду в м. Суми. На вулиці була денна сонячна погода. Видимість добра. Проїзна частина знаходилась в сухому стані. В автомобілі перебувала сама. Вантажу в автомобілі не було. Їхала по вул. Роменська в м. Суми та зупинилась перед регульованим пішохідним світлофором, на червоне світло світлофора. Стояла на лівій смузі ближче до розділювальної лінії. Вирішила доїхати до перехрестя з проїздом Гайовим для того, що б на ньому повернути ліворуч і заїхати на мийку та помити автомобіль. Коли увімкнувся зелений сигнал світлофора, почала рух. Відразу увімкнула показчик лівого повороту та продовжила рух прямо. Швидкість автомобіля набрала може близько 20 км/год, так як їй потрібно було повертати ліворуч. У зустрічному напрямку автомобілів не було і тому, не зупиняючись, вона почала повертати ліворуч. Пішоходів також не було. В дзеркало заднього виду ліворуч подивилась, коли стояла на світлофорі та бачила тільки маршрутку, а потім і перед виконанням повороту. Перед перехрестям також розташований нерегульований пішохідний перехід, на якому пішоходів не було. Спокійно почала маневр повороту ліворуч і коли вже виїхала на смугу зустрічного руху, несподівано стався удар в ліву передню дверку її автомобіля. Вона відразу не зрозуміла, що сталося. Подумала, що її автомобіль вдарив інший автомобіль. Відчула, що трохи придавило дверкою. Автомобіль зупинився. Гальмування не застосовувала. Через деякий час зрозуміла, що сталася дорожньо-транспортна подія та побачила на узбіччі мотоцикл, на землі лежали чоловік і дівчина. При виконанні повороту ліворуч Правил дорожнього руху вона не порушувала. Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив про те, що 31.03.2019 року він знаходився дома, допомагав ОСОБА_3 , якого знає тривалий час, ремонтувати його автомобіль. Потім він поїхав у своїх справах і коли повернувся, то побачив, що біля будинку ОСОБА_8 стоїть його мотоцикл KAWASAKI, який він придбав у 2010 році. Мотоцикл досить потужний. Коли підійшов до ОСОБА_8 , він сказав, що хоче проїхати на мотоциклі та покатати дівчину на ім`я ОСОБА_9 , яку бачив вперше. Він запропонував поїхати разом. Потім одягнули спеціальний одяг для їзди на мотоциклі, всі оділи шоломи та поїхали. ОСОБА_3 з дівчиною ОСОБА_4 поїхали на його мотоциклі, а він на своєму мотоциклі Ямаха . Приблизно о 16 годині вони виїхали від будинку на пров. Баумана біля кладовища, потім на вул. Роменську та поїхали в напрямку виїзду з міста Суми. Виїхавши за місто, вони доїхали до кільцевої розв`язки та поїхали в напрямку м. Суми, де повинні були їхати по вул. Роменська прямо до пров. Баумана. Під час руху між ними була дистанція близько 20-30 м. ОСОБА_3 постійно рухався попереду. ОСОБА_3 на мотоциклі знаходився дуже близько до розділової смуги, а він приблизно на відстані 1 м від розділової смуги. Вони під`їжджали до регульованого пішохідного переходу, перед яким стояв автомобіль BMW. Він стояв на лівій смузі, біля розділової лінії, на червоний сигнал світлофора. Вони обидва "котились" до цього світлофора зі швидкістю близько 20 км/год. Потім, коли увімкнувся зелений сигнал світлофора, автомобіль BMW поїхав прямо. В цей час за цим переходом біля правого краю дороги знаходилась маршрутка, яка вже почала від`їжджати. Крім того по правій смузі рухався якийсь легковий автомобіль чорного кольору, який також почав об`їжджати маршрутку і тому свою увагу він звернув на цей автомобіль, так як той міг створити перешкоду. ОСОБА_3 також прискорився в цьому місці для того, що б випередити цей легковий автомобіль. Коли подивився вперед, то побачив, що автомобіль BMW, який рухався попереду, повертає ліворуч на проїзд Гайовий, і ОСОБА_8 який намагався обігнати цей автомобіль, так як почув, що він почав посилювати ручку газу на своєму мотоциклі, і в цей момент відбулося їх зіткнення. На його погляд маневр ліворуч автомобіль BMW і мотоцикл почали одночасно. Його мотоцикл дуже міцний, і тому коли він підвищив газ на мотоциклі, він міг миттєво набрати швидкість і до 80 км/год. До моменту зіткнення ОСОБА_3 не гальмував. В момент зіткнення ОСОБА_3 вдарився у передню ліву стійку автомобіля BMW і потім упав на тротуар. Дівчина також впала з мотоциклу через ОСОБА_8 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 пояснив про те, що 31.03.2019 року близько 16 години 10-15 хвилин він знаходився на вул. Роменська біла АЗС ОККО разом зі своїм знайомим ОСОБА_14 . Вони стояли, розмовляли. Він звернув увагу на проїзну частину вул. Роменська і побачив, що перед регульованим пішохідним переходом зупинились автомобіль BMW, темно-синього кольору, з польськими номера, за кермом якого була його знайома ОСОБА_1 . За цим автомобілем BMW зупинилась маршрутка. За маршруткою зупинились два мотоцикли. На першому був чоловік і дівчина, а на другому був один водій. Потім він побачив, що ОСОБА_1 рушила з місця та поїхала прямо, також вона увімкнула показчик лівого повороту. Маршрутка, яка також почала рух, почала зміщуватись праворуч, а мотоцикліст почав рух з прискоренням. Він побачив, що той виїхав на смугу зустрічного руху і вдарив автомобіль BMW, який виконував лівий поворот на проїзд Гайовий. Від зіткнення мотоцикл впав і прослизнув на узбіччя. Він підбіг до автомобіля BMW і почав надавати допомогу Ірині, так як у неї була заблокована ліва дверка, в яку стався удар. Швидкість автомобіля BMW була десь 20 км/год, а швидкість мотоцикла на момент зіткнення була десь 60-70 км/год. Звук гальмування мотоцикла він не чув. Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 пояснив про те, що 31.03.2019 року близько 16 години 15-25 хвилин він знаходився на вул. Роменська біля АЗС ОККО разом зі своїм знайомим ОСОБА_18 . Вони пили чай, розмовляли. Він звернув увагу на те, що в напрямку виїзду з міста Суми проїхали два мотоцикла на значній швидкості. Потім через деякий час він знову почув звук двигуна мотоциклів, який наближався і зрозумів, що можливо мотоцикли, яких бачив раніше, повертаються. Він звернув увагу на проїзну частину вул. Роменська та побачив, що по проїзній частині рухається автомобіль BMW з увімкненим лівим показчиком повороту, і за ним рухалась маршрутка. Автомобіль BMW рухався зі швидкістю до 30 км/год. Потім при наближенні до перехрестя з проїздом Гайовим при виконанні повороту ліворуч швидкість автомобіля була менша, може десь 10 км/год. Також в цей момент він звернув увагу на мотоцикл, який на швидкості більше за 120 км/год рухався в тому ж напрямку, що і автомобіль BMW, і намагався його обігнати, так як вже був на смузі зустрічного руху, метрів за 30. Де саме мотоцикл виїхав на смугу зустрічного руху він не бачив. Потім відбулося зіткнення мотоцикла та автомобіля BMW, який виконував лівий поворот на проїзд Гайовий. Від зіткнення мотоцикл впав і прослизнув на узбіччя. Звук гальмування мотоцикла він не чув. Він відразу побіг до мотоцикліста, він був без свідомості і тому почав зі свого мобільного телефону телефонувати до поліції та потім до швидкої допомоги, та повідомив про ДТП. Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснити обставини ДТП не змогла, так як не пам`ятає внаслідок отриманої травми. Встановити інших свідків дорожньо-транспортної події не надалося за можливе. З учасником та свідками дорожньо-транспортної події були проведені слідчі експерименти, під час яких вони вказали обставини події на місці. Було проведено судову автотехнічну експертизу № 82е від 11.04.2019 року, згідно з висновком якої автомобіль BMW до ДТП знаходився в технічно справному стані. Також в технічно-справному стані, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 83е від 15.04.2019, перебував мотоцикл KAWASAKI ZXR 250. Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 84е від 15.04.2019 року місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на лівій смузі проїзної частини відносно напрямку їх руху. Кут між повздовжніми осями транспортних засобів на момент первинного контакту знаходився в межах 15-25 градусів. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 107е від 26.04.2019 року водій мотоцикла KAWASAKI ZXR 250 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем BMW-320 і в його діях вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.4, 14.6 а, в ПДР, з яких в причинному зв`язку з виникненням події знаходиться п. 14.6. а. В діях водія автомобіля BMW-320 невідповідностей вимогам ПДР не встановлено. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.04.2019 року було накладено арешт на тимчасово вилучені транспортні засоби: мотоцикл KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) , які відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню у зв`язку із закриттям кримінального провадження. Аналіз матеріалів кримінального провадження дозволяє зробити висновок про те, що в даному випадку дорожня-транспортна подія виникла внаслідок порушення водієм мотоцикла KAWASAKI ZXR 250 ОСОБА_3 вимог п. п. 2.9. а, 12.4. , 14.6. а, в ПДР, оскільки він керував вказаним мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху, виконував обгін транспортного засобу на перехресті. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 174, п. 5 ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження № 0000932 від 01.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Верхосулка, Білопільського р-ну, Сумської обл. , громадянина України, українця, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із його смертю. 2. Накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.04.2019 арешт на тимчасово вилучені транспортні засоби - мотоцикл KAWASAKI ZXR 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація республіки Польща) скасувати та повернути їх володільцям. 3. Про прийняте рішення повідомити зацікавленим особам. Прокурор Сумської місцевої прокуратури юрист 1 класу, підпис, Шаповал Віталій Гаврилович (а. с. 8-10) .

Згідно висновкам висновку експертного дослідження № 19/119/11-2/131ед від 17.07.2019 року: 1. Вартість матеріального збитку, завданого замовнику експертного дослідження ОСОБА_1 - співвласниці автомобіля марки "BMW 320і (Е36) " , 1996 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5 , синього кольору, об`єм двигуна 1991 см ? , в результаті дорожньо-транспортної події, що трапилася 31.03.2019 року в м. Суми на вул. Роменська в районі перехрестя з проїздом Гайовий, може складати 41183 (сорок одну тисячу сто вісімдесят три) грн. 24 коп. . 2. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки "BMW 320і (Е36) " , 1996 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5 , синього кольору, об`єм двигуна 1991 см ? , може складати 9791 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 20 коп. (а. с. 13-29) .

Із змісту рахунку № 177 від 27.09.2019 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 177 від 27.09.2019 року вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 40200 (сорок тисяч двісті) грн. (а. с. 30, 31) .

Із змісту листа приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Кушнір Людмили Григорівни № 91/01-16 від 03.11.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_3 ; - земельної ділянки за номером АДРЕСА_3 , кадастровий номер :20:003:0046; - квартири за номером АДРЕСА_4 ; - автомобіля марки ГАЗ, моделі 3302 СПГ, 2008 року випуску, тип ТЗ - бортовий малотонажний - В, реєстраційний номер НОМЕР_6 . Відповідно до матеріалів спадкової справи 11/2019 спадкоємцями на це майно згідно поданих заяв є: дружина померлого ОСОБА_2 та діти померлого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які успадкували вищевказане майно в рівних частинах кожен (вхідний № 43465 від 06.11.2019 року) (а. с. 101, 102) .

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами-учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу. Зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" та "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf. , Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31; п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" ) . У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно" , а саме: в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, це поняття охоплює як "існуюче майно" , так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (п. 74 рішення Європейського суду з прав людини "MALTZAN and Others v. Germany" від 02.03.2005 року) . Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формується позиція для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом" , вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України "Про Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" № 462-VIII від 21.05.2015 року було схвалено Заяву Верховної Ради України про відступ від окремих зобов`язань, визначених п. 3 ст. 2, ст. ст. 9, 12, 14, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. ст. 5, 6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме: до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України. Водночас Україна не зробила відступу від Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому Пленум Верховного Суду України наголошує на тому, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі щодо законних очікувань стосовно ефективного здійснення свого "права власності" . Таким чином, ст. 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому) , оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини установив, що наявність "правомірних (законних) очікувань" є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності "правомірних очікувань" у розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави. Інакше кажучи, "правомірні (законні) очікування" - це очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права. Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії" від 28.11.1999 року (п. 61) . Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" від 13.12.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив про те, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109) . Стабільність правового регулювання проявляється в неприпустимості внесення довільних змін до діючої системи норм і є віддзеркаленням підтримання довіри громадян до законів та дій держави. Збереження розумної стабільності означає, серед іншого, обов`язок законодавця враховувати при зміні умов набуття права на отримання соціальних благ законні очікування, пов`язані із виконанням (повністю або частково) умов набуття такого права. Рівність усіх перед законом, що випливає із ч. 2 ст. 21 Конституції України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї ж категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях) .

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) .

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів) .

Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Отже, в даному випадку заявлені позивачкою вимоги відповідають ефективному способу захисту порушених прав, а їх задоволення призведе до поновлення цих прав.

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 40200 грн. - оплата за проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно абз. абз. 1, 2 п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, оскільки транспортний засіб BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , може бути відновлено та вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості не перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, оскільки транспортний засіб BMW-320, реєстраційний номер НОМЕР_1 не вважається фізично знищеним, бо його ремонт є технічно можливим та економічно обґрунтованим, оскільки власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, оскільки ремонт вважається економічно обґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 1015 грн. - оплату за проведення товарознавчої експертизи, то суд дійшов наступного висновку.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг) , її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг) . Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення ст. 139 ЦПК України передбачають, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України) . Сторонами в цивільному процесі процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Таким чином, ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання висновку автоварознавчого дослідження відбулося за ініціативою позивачки до звернення до суду з позовом, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачці витрат на підготовку висновку автотоварознавчого дослідження. На користь такого висновку також свідчать норми ч. 7 ст. 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в позапроцесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта. Дослідження експертом вартості відновлювального ремонту на усунення пошкоджень аварійного характеру, вартості матеріальних збитків, як і надання судом оцінки цьому висновку, не доводять того, що понесені позивачкою витрати були необхідними (неминучими) .

Таким чином, оскільки витрати на проведення експертизи на замовлення позивачки до звернення до суду із позовом не входять до складу судових витрат та з іншої сторони не стягується, оскільки замовлення експертизи та отримання експертного висновку за ініціативою позивачки до звернення до суду не дають підстав для подальшого відшкодування витрат на його підготовку, оскільки для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 3000 грн. - витрат за правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Із змісту п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Із змісту п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року) вбачається, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000 року № 13-рп/2000; рішення від 30.09.2009 року № 23-рп/2009; рішення від 11.07.2013 року № 6-рп/2013) . Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений в розд. ІІІ Закону України "Про безоплатну правову допомогу" № 3460-VI від 02.06.2011 року, положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01.01.2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" № 4191-VI від 20.12.2011 року. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів) . Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на правничу суду було надано: - квитанція до прибуткового касового ордеру № 22 від 26.08.2019 року про те, що позивачкою ОСОБА_1 було сплачено адвокату Стовбиру А. Л. 3000 (три тисячі) грн. (а. с. 42) ; - ордер серії СМ № 83, виданий 20.01.2020 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 в Ковпаківському районному суді м. Суми адвокатом Стовбирем А. Л. , який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії № 305 від 25.12.2009 року (а. с. 61) ; - ксерокопія посвідчення адвоката (а. с. 62) ; - угода про надання послуг захисника в кримінальному процесі від 09.04.2019 року (а. с. 63, 64) .

Таким чином, оскільки заявлені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в Ковпаківському районному суді м. Суми в розмірі 3000 (три тисячі) грн. , підтверджуються відповідними документами, відповідають вимогам закону та підлягають стягненню з відповідачки, відтак суд дійшов висновку про те, що з відповідачки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) слід тягнути на користь позивачки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисяч) грн. .

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 15000 грн. - моральної шкоди, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки ані позивачка ОСОБА_1 , ані її представник адвокат Стовбир Анатолій Леонідович не надали суду жодного належного, допустимого та переконливого доказу того, що своїми діями чи бездіяльністю відповідачка ОСОБА_21 чи її померлий чоловік ОСОБА_3 заподіяли позивачці ОСОБА_1 моральну шкоду, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При ухваленні рішення судом були врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 824/647/16-а, провадження № К/9901/31359/20, згідно якій для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93594977) .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року) .

Таким чином, оскільки позивачкою були надані суду переконливі докази на підтвердження частини її позовних вимог, враховуючи обов`язковість дотримання державою принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу, враховуючи те, що рішення в цивільній справі має бути справедливим, беручи до уваги те, що відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Кругляк Володимир Вікторович взагалі не надали суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження їхніх заперечень проти позову, відтак суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином, слід задовольнити частково. Слід стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) матеріальну шкоду в розмірі 40200,00 грн. за проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, слід стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. , слід стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. . У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) матеріальну шкоду в розмірі 40200,00 грн. за проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков