Справа № 712/2920/22
Провадження № 4с/712/37/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі Ліпатової Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан А.І. неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ВАТ «ВТБ БАНК» в особі Черкаської філії -
ОСОБА_1 26.04.2022 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан А.І. - неправомірними та незаконними, які полягають: 1) у порушенні прав ОСОБА_2 шляхом незаконного виконання виконавчого листа № 2-3804/2009 від 03.12.2009 р. та стягнення коштів з банківських рахунків із цільовим зарахуванням коштів на соціальну карту для виплат соціальної допомоги; 2) у не скасуванні арешту на банківські рахунки із цільовим зарахуванням коштів на соціальну карту для виплат соціальної допомоги, відкриті на ім`я скаржника у Акціонерному товаристві «Приватбанк»; у протиправному обмеженні скаржника щодо забезпечення його життєдіяльності; 3) у неповерненні в період з 03.08.2020 р. виконавчого документу № 2-3804 від 03.12.2009 р. перехідному банку стягувана - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк»; 4)в незаконному самовільному утриманні коштів ОСОБА_1 на депозитних рахунках Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); 4) у бездіяльності шляхом свідомого зволікання тривалого часу на очікування з 24.07.2020 по 21.04.2022 ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження, що не передбачено законом; у вчинені виконавчих дій за відсутності стягувана АТ «ВАТ Банк» та за наявності офіційних підтверджень про втрату права вимоги і статусу стягувачем АТ «ВАТ Банк» з 15.12.2011р.
Просив також зобов`язати державного виконавця Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан Анжеліку Іванівну відновити порушені права скаржника ОСОБА_2 шляхом скасування усіх постанов про стягнення будь-яких коштів з ОСОБА_2 та про арешт банківських рахунків; виконавчий лист № 2-3804/2009 від 03.12.2009 р. повернути стягувану - Черкаській філії ВАТ «ВТБ Банк» без виконання а безпідставно стягнуті кошти повернути на банківські рахунки скаржника. Зобов`язати державного виконавця Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан Анжеліку Іванівну припинити зловживати своїм службовим становищем, а саме: заборонити використовувати повноваження, які делеговані державою, та від Імені України та вчиняти дії, що мають ознаки злочину, які полягають виконання рішення суду у незаконний спосіб та за очевидною змовою із особами, які позиціонують себе представниками стягувана, однак повноваження їх не підтверджені. Зобов`язати державного виконавця Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального
міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан Анжеліку Іванівну
надати письмові пояснення щодо причин та незаконних підстав для здійснення
виконавчих проваджень в порушення вимог закону.
Постановити окрему ухвалу суду щодо виявлених порушень, вчинених державним
виконавцем Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління
Міністерства юстиції (м. Київ) Дан Анжелікою Іванівною та направити її до відповідних
органів та установ для здійснення заходів щодо їх виправлення а також до
правоохоронних органів влади для прийняття відповідного рішення щодо запобігання
вчинення злочину у подальшому.
На думку заявника, АТ КБ «Приватбанк» та державний виконавець перебувають у зловмисній змові, оскільки банк допустив грубе порушення вимог закону: адже не мав права ані блокувати кошти чи то банківський рахунок скаржника ані списувати такі кошти, оскільки вони із цільовим зарахуванням коштів на соціальну карту для виплат соціальної допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з інвалідністю, а державний виконавець 18.01.2022 р. не мав права після отримання 01.04.2021 р. підтверджень АТ КБ «Приватбанк», надсилати платіжну вимогу банку та вимагати проведення списання зазначених коштів скаржника.
Крім того, Центральному відділі ДВС було достеменно відомо про відступлення з 15.12.2011 р. права вимоги від ВАТ «ВТБ Банк» як стягувана до ТОВ «Кредекс Фінанс» як до нового кредитора за кредитними зобов`язаннями третьої особи 1 та поруки скаржника в рамках судової справи № 580/2290/20 в Черкаському окружному адміністративному суді, рішення по якій було прийнято 05 серпня 2020 року, скаржник надавав сторонам письмові докази про відступлення з 15 грудня 2011 року права вимоги за кредитним договором № 41-укладеним між ОСОБА_3 та AT «ВТБ Банк» та договором поруки укладеним між AT «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 від ВАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Кредекс Фінанс».
Відповідач в порушення вимог ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не повернув в період з 03.08.2020 р. виконавчого документу № 2-3804 від 03.12.2009 р. перехідному банку стягувана - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» та не звернувся до відповідних правоохоронних органів влади у зв`язку із перешкоджанням Фондом проведення виконавчих дій та за ненадання документів про правонаступництво нового кредитора. Тобто, у період з 2011 року по теперішній час державна виконавча служба здійснює незаконне вчинення виконавчого провадження за відсутності стягувана.
Відповідач, в порушення вимог частин 3, 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року не зняв арешт з рахунку скаржника, проігнорувавши підтвердження від AT КБ «Приватбанк» щодо банківського рахунку НОМЕР_1 із цільовим зарахуванням коштів на соціальну карту для виплат соціальної допомоги ОСОБА_1 , оскільки наведеною нормою чітко та вичерпно встановлено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Стаття 48 Закону N 1404- VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, накладення арешту на які заборонено.
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону N 1404-VIII.
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4 59 Закону N 1404-VIII). Відповідач не мав жодного юридичного права звертати стягнення на соціальні виплати скаржника, оскільки такі кошти не є доходом у розумінні закону. Відповідачу достеменно відомо, що стягнення звертається на доходи боржника а пенсія - не є доходом і жодних інших доходів скаржник не отримує.
За таких обставин, просив скаргу задовольнити.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2022 скаргу прийнято до провадження в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2022 відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про витребування доказів.
21.08.2020 року згідно ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про скасування заходів забезпечення у справі №580/2290/20 від 05.09.2020 року державний виконавець виніс постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.
16.02.2021 державним виконавцем винесена постанова №16634191 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
12.03.2021 державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних втрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. На адресу Центрального ВДВС у м. Черкаси, на вимогу державного виконавця №1955 від 03.08.2020, надійшла відповідь AT ВТБ Банк, згідно якої, борг по боржнику ОСОБА_1 відступлено ТОВ ФК Кредекс Фінанс.
23.03.2021 винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку з зупиненням ВС України виконання рішення Соснівського районного суду від 06.10.2009 року.
12.01.2022 державним виконавцем винесена постанова №16634191 про поновлення вчинення виконавчих дій.
У межах виконання вищевказаного судового рішення державним виконавцем 0,7.05.2020 було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої державним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рацнках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику,у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.
18.01.2022 платіжною вимогою з боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти в сумі 17 229,34 грн.: на виконавчий збір перераховано 1566,30 грн., кошти в сумі 15 663,04 грн. залишено на депозитному рахунку Центрального ВДВС у м. Черкаси для з`ясування реквізитів стягувача.
Зазначено, що постанова про накладення арешту на рахунки боржнника прийнята в межах та у відповідності до вимог статей 10, 18, 48, 56 Закону. Перелік рахунків платників, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках, визначений ст. 48 Закону. ЗУ «Про виконавче провадження» відсутнє обмеження щодо накладення арешту на рахунки боржників на які зараховується пенсія.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний . підставою зли зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржнника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює вичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазнаю, що законом можуть бути визнечені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Крім того, в постанові (№16634191) про арешт коштів боржника, державний виконавець зазначає, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Тобто, саме на банк покладається перевірка, щодо відсутності заборони накладення арешту на кошти.
Надані документи з банку скаржником не містять підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України. AT КБ "ПриватБанк", постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку, виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей ракунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Всі вони перелічені в статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, ухвалою Соснівського районного суду м Черкаси від 20.12.2021 у справі №712/6126/20 встановлені та досліджені обставини справи, щодо накладення арешту на кошти боржника ( ВП№16634191 від 07.05.2020). Так, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання дій протиправними та скасування спірної постанови, оскільки матеріали скарги не містять і учасниками справи не надано доказів наявності відомостей у державного виконавця, що рахунок боржника відноситься до рахунків, накладення арешту на які заборонено законодавством.
Щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні вказували, що у разі, якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування, виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, або не скасоване у судовому порядку, не припиняє зобов`язальних правовідносин. Оскільки доказів того, що стягувач відмовився від стягнення коштів з боржника ненадано, а вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковість виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення можливе лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, а тому державний виконавець діяв в межах та на підставі повноважень, наданих йому Законом.
Розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
29.12.2009р. на підставі заяви стягувача, державним виконавцем винесена постанова №16634191 про відкриття виконавчого провадження.
У межах виконання вищевказаного судового рішення державним виконавцем 07.05.2020 було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої державним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.
У зв`язку з оскарженням боржником виконавчого листа в судах дане виконавче провадження зупинено.
21.08.2020 року згідно ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про скасування заходів забезпечення у справі №580/2290/20 від 05.09.2020 року державний виконавець виніс постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. 16.02.2021 державним виконавцем винесена постанова №16634191 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
12.03.2021 державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних втрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. На адресу Центрального ВДВС у м. Черкаси, на вимогу державного виконавця №1955 від 03.08.2020, надійшла відповідь AT ВТБ Банк, згідно якої, борг по боржнику ОСОБА_1 відстушіено ТОВ ФК Кредекс Фінанс.
23.03.2022 винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку з зупиненням ВС України виконання рішення Соснівського районного суду від 06.10.2009 року.
12.01.2022 державним виконавцем винесена постанова №16634191 про поновлення вчинення виконавчих дій.
18.01.22 платіжною вимогою з боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти в сумі 17 229,34 грн.: на виконавчий збір перераховано 1566,30 грн., кошти в сумі 15 663,04 грн. залишено на депозитному рахунку Центрального ВДВС у м. Черкаси для з`ясування реквізитів стягувача.
Кошти в сумі 15 663, 04 грн. були залишені на депозитному рахунку для з`ясування реквізитів стягувача.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини першої - другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
Звертаючись до суду зі скаргою заявник зазначає, що державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження без законних на те підстав було порушено права ОСОБА_1 шляхом незаконного виконання виконавчого листа № 2-3804/2009 від 03.12.2009 р. та стягнення коштів з банківських рахунків із цільовим зарахуванням коштів на соціальну карту для виплат соціальної допомоги, в подальшому вказаний арешт не було скасовано.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону №1404-VIII).
Статтею 48 Закону № 1404-VIII встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.
Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша).
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга).
На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта).
При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Відповідно до частини першої - четвертої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Проте, статтею 52 Закону № 1404-VIII встановлено заборону для виконавця накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Окрім того, законом визначено окремий порядок здійснення відрахувань з заробітної плати та пенсії встановлено відповідні заборони у відсотковому визначенні для таких стягнень.
Заявник, вказуючи про те, що на його соціальний рахунок постановою державного виконавця накладено арешт, стягнуто кошти, частина з яких й досі перебуває на депозитному рахунку державної виконавчої служби, не надає до суду відповідних доказів незаконності вказаних дій.
Так, державний виконавець, накладаючи арешт та звертаючи стягнення на заробітну плату або пенсію може визначити банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Тож, документальне підтвердження що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом до державного виконавця з боку банківської установи не надходила, та в матеріалах справи відсутні.
Отже, заявником не надано доказів того, що рахунок боржника НОМЕР_1 має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення у суду відсутні підстави для скасування такої постанови та визнання дій державного виконавця неправомірними.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Згідно з вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також суд бере до уваги, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2021 у справі №712/6126/20 встановлені та досліджені обставини справи, щодо накладення арешту на кошти боржника (ВП №16634191 від 07.05.2020). Так, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання дій протиправними та скасування спірної постанови, оскільки матеріали скарги не містять і учасниками справи не надано доказів наявності відомостей у державного виконавця, що рахунок боржника відноситься до рахунків, накладення арешту на які заборонено законодавством.
Із наданих суду доказів суд робить висновок про те, що скарга не є обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Підстави для винесення окремої ухвали суду, відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-
У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дан А.І. неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ВАТ «ВТБ БАНК» в особі Черкаської філії відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2022 року.

Головуючий Т.Є.Троян