ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4121/22 Справа № 175/160/22 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання: Заворотний К.Я.

сторони

заявник: ОСОБА_1

зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року, яка постановлена суддею Бойко О.М., в смт. Слобожанське,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви апелянт зазначила, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Тетяни Миколаївни від 09 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із неможливістю на підставі поданих документів та інформації Державного реєстру актів цивільного стану встановити чи є спадкодавець, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; роз`яснено останній про можливість встановлення зазначеного факту родинних відносин лише в судовому порядку.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження по справі № 175/160/22 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

Не погодившись з ухвалою районного суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що посилання суду першої інстанції щодо наявності спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження, є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Самойленко В.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 від 08.09.2020 року, актовий запис 102, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.6)

Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 62346599 від 05.11.2020 року, зареєстрована спадкова справа за номером 66699447, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкодавцем. (а.с.7)

Постановою приватного нотаріуса Кудрявцевою Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено. (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 20.04.1998 року, квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . (а.с.15)

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що вирішення питань, постановлених в заяві ОСОБА_1 , може в подальшому вплинути на спадкові права та обов`язки щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим вбачається спір про право заявниці на отримання спадкового майна.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; установлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 , відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із неможливістю на підставі поданих документів та інформації Державного реєстру актів цивільного стану встановити чи є спадкодавець, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, суд першої інстанції не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не навів жодних мотивів, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність спору про право, не встановив для яких цілей ОСОБА_1 необхідно встановлення факту родинних відносин, та не перевірив чи впливатиме встановлення даного факту на права та обов`язки інших осіб. Окрім того, посилаючись на наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, суд не встановив та не зазначив між ким існує такий спір внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було передчасно постановлено оскаржувану ухвалу, з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання, згідно вимог ЦПК України, а апеляційна скарга представника заявника підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року - скасувати.

Матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання згідно вимог ЦПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 червня 2022 року.

Головуючий: А. П. Барильська

Судді: Н. М. Деркач

Т. Р. Куценко