Баранівський районний суд Житомирської області

Справа № 273/2017/21
Провадження № 6/273/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М. , за участю боржника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка скаргу боржника ОСОБА_1 до Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ), стягувач ОСОБА_2 ,на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), стягувач ОСОБА_2 , в якій просив:

- визнати дії начальника Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), старшого державного виконавця Харчук Наталії Григорівни щодо складання розрахунку заборгованості неправомірними;

- визнати розрахунок заборгованості незаконним;

- визнати дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук Оксани Андріївни щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання від 08.09.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 60307284 неправомірними та визнати незаконною постанову державного виконавця від 08.09.2021 року про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання у виконавчому провадженні ВП № 60307284;

- визнати дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук Оксани Андріївни щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 08.09.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 60307284 неправомірними та визнати постанову державного виконавця від 08.09.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні ВП № 60307284 незаконною;

- визнати дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук Оксани Андріївни щодо винесення

постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, від 08.09.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 60307284 неправомірними та визнати постанову від 08.09.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у виконавчому провадженні ВП № 60307284 незаконною;

- визнати дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук Оксани Андріївни щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України від 08.09.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 60307284 неправомірними та визнати постанову від 08.09.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні ВП № 60307284 незаконною.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук Оксаною Андріївною, постановою від 15.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60307284 з примусового виконання рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 06.09.2019 року по цивільній справі №273/1629/19, яке набрало законної сили 06.10.2021 року, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Оскільки він не працює, на підставі вказаного виконавчого листа він сплачував аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з жовтня 2019 року, особисто надаючи оригінали квитанцій державному виконавцю.

Однак, коли в черговий раз в серпні 2021 року приніс квитанцію про сплату аліментів, державний виконавець Кравчук Оксана Андріївна повідомила, що у нього утворилася заборгованість в сумі 17284,33 грн.

На його заяву з проханням роз`яснити дану ситуацію, був наданий лист з роз`ясненням з доданим розрахунком заборгованості, підписаний начальником відділу Харчук Наталією Григорівною, в якому вказувалося що він мав платити аліменти в розмірі середньомісячної заробітної плати для даної місцевості.

Вважає, що таке рішення є неправомірним та просить скасувати розрахунок заборгованості аліментів, з тих підстав, що заборгованість нарахована із запізненням, поза строками нарахування, яка має бути нарахована саме на час виникнення заборгованості, тобто на момент відкриття провадження у справі (якщо заборгованість на той час існує), а не через майже два роки. Також вказав на те, що він сплачував аліменти починаючи з часу, визначеному в рішенні суду щомісячно, про що особисто надавав квитанції державному виконавцю, однак державний виконавець жодного разу не повідомляла, що у нього утворюється заборгованість. Також, з підстави неправомірності

розрахунку заборгованості по аліментах просить визнати дії державного виконавця щодо винесення відповідних постанов в обмеженні його прав неправомірними та визнати такі постанови незаконними.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з підстав зазначених у ній.

Начальник Баранівського відділу Державної виконавчої служби у Новоград -Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ), старший державний виконавець Харчук Наталія Григорівна в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути скаргу без її участі, просить відмовити в задоволенні скарги з підстав зазначених у запереченнях. Заперечення обґрунтовує тим, що законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечувати виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тобто мова йде про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а не про порядок розрахунку аліментів у період коли боржник не працював. Вказаний порядок розрахунку аліментів встановлено спеціальною ст. 195 СК України. Тому вимоги скаржника в частині нарахування заборгованості по аліментах вважає таким, що не підлягає задоволенню, і як наслідок дії державного виконавця в частині обмежень накладених в межах виконавчого провадження повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» є законними.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку заявленим вимогам та наявним запереченням, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 06.09.2019 року по цивільній справі №273/1629/19, яке набрало законної сили 08.10.2019 року, було змінено розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, які стягуються з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , з твердої грошової суми на частку від доходу. Вказаним рішенням визначено, що боржник ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 12-14)

Виданий 08.10.2019 року, на підставі даного рішення, виконавчий лист, стягувачем ОСОБА_2 було пред`явлено до примусового виконання за місцем реєстрації

проживання боржника (скаржника) ОСОБА_1 до Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 15.10.2019 року. В цей же день державним виконавцем Кравчук Оксаною Андріївною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60307284, копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом, її отримання боржником (скаржником) ОСОБА_1 не заперечується. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржника також було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. (а.с. 79, 80, 82, 81)

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби органи державної виконавчої служби дозволяли, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 477 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою,якщо вважають,що рішенням, дією або бездіяльністю державного

виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Боржник (скаржник) ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження (ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»), у тому числі зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п.1, 3, 6 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до приписів абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Як встановлено судом, адреса боржника ОСОБА_1 у виконавчому листі зазначена наступна: АДРЕСА_1 , також у виконавчому листі зазначено, що боржник не працює. (а.с. 79) Адресу реєстрації місця проживання боржника (скаржника) ОСОБА_1 , вказану у виконавчому листі, підтвердив також Сектор реєстрації місця проживання управління організації надання адміністративних послуг Баранівської міської ради у повідомленні від 01.09.2021 року № 1463. (а.с. 120, 8-10)

Відповідно до положень пунктів 3, 6, 7, 8, 14, 19, 21, 22 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3); накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п.6); накладати арешт на кошти та інші цінності боржника (п.7); здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням (п.8); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (п.14); у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19); отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п.21); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом з тим державним виконавцем на протязі періоду з 15.10.2019 року по день надходження заяви стягувача, 30.07.2019 року, не вчинено жодної дії для з`ясування майна

(рухомого, нерухомого) боржника, його місця роботи та інших джерел доходів останнього, що підтверджується оглянутими судом оригінали виконавчого провадження №60307284, копії яких приєднана до матеріалів цивільної справи. (а.с. 76-157)

Саме надходження заяви стягувача ОСОБА_2 30.07.2021 року до державного виконавця, було причиною для перевірки правильності сплати аліментів боржником, і як результат було встановлено, що ОСОБА_1 не працює, офіційною підприємницькою діяльністю не займається, пенсії та інших соціальних виплат не отримує, не володіє жодним нерухомим чи рухомим майном. Також боржником добровільно не було подано декларації про свої доходи та майно на виконання законної вимоги державного виконавця. (а.с. 94-99, 100-106)

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до приписів частини 3 статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами, у тому числі, обчислюється державним виконавцем.

Відповідно до частини 1 статті 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України, у разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Відповідно до 1 речення частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Беручи до уваги вказані правові норми, що регулюють відносини щодо нарахування аліментів, визначених судом у частці від доходу боржника (платника аліментів) у випадку відсутності у останнього будь-яких джерел доходу та самих доходів, те, що державним виконавцем встановлені обставини відсутності доходів боржника, вказані обставини документально підтверджені, а також інформацію, яка міститься у квитанціях про сплату боржником (платником, скаржником) аліментів (а.с. 15-37), суд вважає, що у даному випадку нарахування державним виконавцем заборгованості по аліментах з період з жовтня 2019 року по липень 2021 року, виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за місцем

реєстрації боржника, а саме по місту Баранівка, є правомірним і таким, що відповідає вимогам Закону, ст. 195 Сімейного кодексу України.

Матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо внесення боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року сума заборгованості становить 17284,33 грн., перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. (а.с. 41-42)

Відповідно до вимог пунктів 1, 2, 3, 4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.1); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.2); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.3); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п.4).

Обов`язок винесення державним виконавцем постанов передбачених пунктами 1-4 частини 9 статті 71 Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці (у випадках, визначених абзацом шостим частини дев`ятої статті 71 Закону, - три місяці) визначено в абзаці 1 пункту 6 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 зі змінами.

При цьому, при встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено зазначеною частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», адже застосування таких заходів слугує належному захисту прав дітей та сприяє встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Державним виконавцем Кравчук Оксаною Андріївною у виконавчому провадженні №60307284 відносно боржника ОСОБА_1 винесено наступні постанови: - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 44-45), - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 47-48), - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с. 50-51), - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с. 53-54). Копії даних постанов та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року, боржником було отримано 10.09.2021 року за зареєстрованим його місцем проживання, що ним не заперечується та підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 41-42, 136,137).

Як встановлено, державним виконавцем у виконавчому провадженні №60307284, на день винесення оскаржуваних постанов та здійснення розрахунку заборгованості по аліментам станом

на 01.09.2021 р. було отримано інформацію щодо боржника ОСОБА_1 на відповідні запити про наступне: з Пенсійного фонду України - інформація про боржника ОСОБА_1 як такого, що отримує пенсію, працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами та про останнє місце роботи відсутня (а.с. 97,98), з Міністерства внутрішніх справ України - відсутня інформація про зареєстровані за божником ОСОБА_1 транспортні засоби (а.с. 96), з Державної прикордонної служби України дані щодо перетину кордону ОСОБА_1 відсутні (а.с. 99).

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Харчук Наталією Григорівною було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, станом на 01.09.2021 року, сукупний розмір якого склав 17284,33 грн. (а.с. 41). Також, як вбачається із зазначеного розрахунку, при його проведенні, державним виконавцем було враховано всі платежі за квитанціями на які вказав боржник (а.с. 41, 15-38). Одночасно, суд не знайшов документального підтвердження щодо сплати боржником ОСОБА_1 аліментів за грудень 2019 року на суму 4400,00 грн., в матеріалах справи містяться квитанції за цей місяць лише на 2200,00 грн. При цьому, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає місцем проживання: теж саме, що вказане у виконавчому листі. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, боржником не надано будь-яких відомостей про джерела отримання доходу, який внесено в рахунок аліментних зобов`язань, які б надали можливість головному державному виконавцю проведення розрахунку розміру аліментів які підлягають до стягнення з боржника, відповідно до його заробітку (доходу) та вказували на можливість застосування інших показників ніж визначених абзацом 1 частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України. При цьому, скаржником не спростовано правомірності застосування показника розміру заробітку взятого державним виконавцем для проведення розрахунку розміру аліментів, які підлягають оплаті ОСОБА_1 вказаних у розрахунку заборгованості, враховуючи, що місцем його проживання є місто Баранівка Новоград Волинського району Житомирської області, а судом належних підстав для неприйняття такого розміру, не встановлено.

Доказів на спростування встановлених держаним виконавцем зазначених даних щодо боржника ОСОБА_1 , станом на день проведення оскаржуваного розрахунку та винесення відносно ОСОБА_1 оскаржуваних постанов, суду надано не було, як і не надано доказів того, що ОСОБА_1 використовує транспортні засоби, як джерело для існування (п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження») та не встановлено судом таких доказів. Також суду не надано доказів, що на день винесення постанов та проведення розрахунку заборгованості державним виконавцем заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 була відсутня, або її сукупний розмір, з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, був меншим від сукупного розміру відповідних платежів за чотири місяці, як це визначено вищенаведеними положеннями законодавства.

Доказів наявності підстав визначених ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за яких не може бути застосовано до боржника тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що на час вжиття державним виконавцем відповідних обмежень визначених Законом України «Про виконавче провадження», заборгованість погашена не була, стороною скаржника не спростовано, що її розмір був меншим за визначений законом, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Кравчук Оксаною Андріївною не були порушені основні засади виконавчого провадження встановлені статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» та оскаржувані постанови прийнято з дотримання вимог законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що державний виконавець Кравчук Оксана Андріївна та старший державний виконавець Харчук Наталія Григорівна діяла в межах наданих їй законом повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право боржника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 95, 247, 258-261, 263, 352, 354, 447, 449-451, 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ХмельницькийКравчук Оксана Андріївна та старший державний виконавець, начальник Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград - Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_7 про визнання неправомірними дій щодо розрахунку заборгованості та скасування постанов про обмеження - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду (з урахуванням положень п.п. 15.5 п.15 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Васильчук