Справа № 703/698/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з підстав відсутності згоди відповідача на добровільний поділ.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з 08 червня 1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За період шлюбу вони з чоловіком за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає переоформити на неї 1/2 частину вказаного нерухомого, то такий спір підлягає розгляду в судовому порядку.

Позивача в судове засідання не з`явилась, її представник направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та відсутності його довірителя, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з сімейних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1996 року.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., ОСОБА_2 купив трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Смілянського виробничого підрозділу Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 18 червня 2003 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 придбана за договором купівлі-продажу в період шлюбу сторін, оскільки відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на визнання відповідачем позову, суд уважає за можливе повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 % судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані, зокрема, з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи.

На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано попередній розрахунок з описом наданих адвокатом послуг, квитанцію про сплату 1500 грн. витрат на правничу допомогу.

Відтак, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити повністю.

Визнати об`єктом спільного майна подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого 21 березня 2022 року за квитанцією 0.0..1 в розмірі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору та 1500 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.Я. Биченко