Провадження № 2/755/4992/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк»), звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 48 911 грн 73 коп, суму нарахованого штрафу 1 000 грн та судові витрати, посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором (заявою-договором) № 017/2532682-СК від 24.05.2016 щодо повернення кредиту станом на 31.01.2020 наявна заборгованість на загальну суму 49 911,73 грн., що складається з: 14 824,54 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 28 258,04 грн. - заборгованість за відсоткам, 5 829,15 грн. - заборгованість комісії та 1 000,00 грн. - сума штрафу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2020 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

30.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не містить її підпису, що не відповідає положенням ст. 207 ЦК України, а наявність копії такого Витягу не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження укладення кредитного договору, оскільки не є частиною укладеного між сторонами правочину. Крім того, вказує на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження, що саме з цими умовами вона ознайомлена була і саме ці умови розуміла, підписуючи Заяву-договір, а також, що ці умови не змінювались. Надані суду Заяву-договір № 017/2532682-СК від 24.05.2016 р. на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) кредитна картка «Класична» не містить дати отримання кредитної картки, її номера, строк, на який вона видана, а також підпису про отримання.

Також, 29.10.2020 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, у якій остання посилається на те, що строк виконання зобов`язань за ніби-то кредитним договором від 24.05.2016 та, з якого позивач мав право вимагати повернення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та штрафом настав 24.05.2019. Оскільки докази вчинення платежів після 24.05.2019 в матеріалах справи відсутні, позов про стягнення заборгованості поданий до суду 11.09.2020, вважає наявні підстави для застосування строку позовної давності до заявлених вимог.

29.01.2021 від позивача надійшли пояснення по суті заявлених вимог з письмовими доказами на їх обґрунтування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2021 до участі у справі залучено правонаступника позивача АТ «Таскомбанк» - ТОВ «Вердикт Капітал».

Інших заяв по суті справи не надходило.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.05.2016 ОСОБА_1 підписала заяву-договір № 017/2532682-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту), кредитна картка «Класична». Ця заява-договір підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті - гривні, відповідно до тарифного плану «Кредитка 2625» (а.с. 8).

Відповідно до п. 2 вказаної заяви ОСОБА_1 просила відкрити їй поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та оформленням платіжної картки.

В заяві викладено, що вона погодилась з тим, що розмір, строк дії, процента ставка та розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, встановлюються відповідно до умов договору та залежать від типу обраного нею пакету послуг та кредитного продукту.

Заявою визначено строк дії кредитного ліміту за заявою договором - 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення кредитного ліміту, при цьому, після закінчення зазначеного періоду строк дії кредитного ліміту пролонгується автоматично, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту, або направлення клієнтом до Банку письмової вимоги про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та / або закриття поточного рахунку. Заява-договір набрала чинності з моменту її підписання сторонами та мала діяти до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею (а.с. 8).

У додатку № 1 до заяви-договору № 017/2532682-СК від 24.05.2016 визначено, що кредитна лінія надана на споживчі цілі, строк дії ліміту кредитної лінії 365 днів з автоматичною пролонгацією на той самий строк. Перевагами вказаного кредиту визначено можливість багаторазового використання коштів в межах ліміту кредитної лінії, здійснення банком договірного списання коштів з рахунків позичальника з метою погашення заборгованості за кредитною лінією. Відповідно до вказаного додатку, кредит мав повертатися шляхом щомісячної сплати суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), розмір, порядок сплати та складові якого мали визначатися в Тарифах, сплата заборгованості мала відбуватися шляхом договірного списання з поточного рахунку (а.с. 8).

Вказана заява з додатком № 1 є єдиними документами, які містять підпис ОСОБА_1 .

При цьому, графік платежів наявний в додатку № 1 до заяви, згідно даних примітки до вказаного графіку, є лише приблизним розрахунком з відповідних заданих умов з датою користування кредитного ліміту 01.08.2015, суми ліміту 10 000 грн та строку її повернення 12 місяців. Тобто вказаний графік не стосується умов кредитування відповідача, а є лише орієнтовним графіком погашення заборгованості (а.с. 9).

Інші документи, надані позивачем на обґрунтування своїх вимог та відповідних умов кредитування ОСОБА_1 , як то витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» та пакет послуг «Кредитка» (для продукту «Кредитна картка «Класична») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування, не містять підпису позичальника, яка заперечила факт її ознайомлення саме з вказаними умовами.

За заявою ОСОБА_1 від 24.05.2016 на безготівкове перерахування коштів, з її рахунку № НОМЕР_1 , відкритого їй на підставі заяви-договору № 017/2532682-СК, перераховано кошти в сумі 15 000 грн (а.с. 11), що підтверджує факт отримання нею кредитних коштів у вказаній сумі, що нею визнано та не заперечувалось.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 за заявою-договором № 017/2532682-СК від 24.05.2016 станом на 31.01.2020 заборгувала 49 911,73 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом 14 824,54 грн, за відсотками 28 258,04 грн, за комісією 5 829,15 грн та штрафу 1 000,00 грн (а.с. 21-22).

Повідомлення-вимогу з розрахунком суми заборгованості та вимогою про дострокове повернення кредиту протягом 20 календарних днів з дня одержання повідомлення, відповідачу направлено 31.01.2020 (а.с. 26), однак борг останньою не погашено.

08.02.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № б/н від 08.02.2021, за яким АТ «ТАСКОМБАНК» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, перелік позичальників за якими, підстави виникнення прав вимоги до Позичальників, сума боргу за якими визначена в додатку № 1 (а.с. 84-97).

Згідно реєстру прав вимоги до вказаного договору від 08.02.2021, відступленим є й право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 017/2532682-СК від 24.05.2016 на загальну суму боргу (без пені) 49 911,73 грн та пеня 4 000 грн (а.с. 95).

За придбання прав вимоги за вказаним договором факторингу сплачено обумовлену договором суму, що свідчить про перехід до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 24.05.2016 (а.с. 82).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, при укладенні кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В даній справі, в заяві-договорі, яка разом з додатком № 1 до неї, є єдиним документом, що містить підпис позичальника, процентна ставка за користування кредитним коштами, не визначена. Не визначені в заяві й умови нарахування та розмір комісії, штрафних санкцій, в тому числі штрафів.

Однак, предметом даного спору є стягнення не лише тіла кредиту, а й відсотків за користування кредитом, комісії та штрафу.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу, банк посилався в тому числі на витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та пакет послуг «Кредитка» з відповідними тарифами, які вважав невід`ємними частинами спірного договору.

Однак, з урахуванням заперечень відповідача щодо вказаного факту, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір від 24.05.2016, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та штрафів, зокрема у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, відсутність у заяві-договорі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісій та штрафів, надані банком Публічні пропозиції та тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Вказаний договір укладався з відповідачем, як споживачем, що слідує з додатку до заяви -договору. ОСОБА_1 , як пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не могла ефективно здійснити свої права бути проінформованою про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви - договору, оскільки сама заява не містить вище вказаних умов договору, розрахунок вказаний в додатку № 1 до заяви є лише орієнтовним розрахунком заборгованості за іншими, абсолютно відмінними умовами кредитування. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Отже, надані позивачем Пропозиція з тарифами, з огляду на їх мінливий характер, заперечення їх відповідачем та відсутності підпису останньої на них, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-договорі позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. (справа № 342/180/17).

Відповідно, суд приходить до висновку про неможливість застосування до відповідача умов кредитування визначених в пропозиції та тарифах, а тому вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 сум нарахованих відсотків за кредитом - 28 258,04 грн, комісії - 5 829,15 грн та штрафу 1 000,00 грн, оскільки позивачем не доведено факт їх погодження з позивальником в момент укладення договору кредитування. Вимог про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному законом, перед судом не заявлено.

Вищевказана заява-договір передбачає порядок повернення заборгованості за кредитною лінією шляхом щомісячної сплати обов`язкових мінімальних платежів, розмір та порядок сплати яких мав бути визначений у тарифах, але таких тарифів, які б могли вважатися підписаними сторонами частинами договору суду не надано, тому суд приходить до висновку, що між сторонами не погодження розмір та порядок, строки погашення щомісячних платежів. Не містить вказана заява-договір й кінцевого строку погашення кредиту.

Зазначений в заяві-договорі строк дії кредитного ліміту - 365 днів, є строком на який сторони погодили встановлення кредитного ліміту, з можливістю його пролонгації. При цьому, строк дії кредитного ліміту за своєю суттю, не є поняттям тотожним строку виконання зобов`язання позичальником. Заява - договір не містить умов щодо строку (терміну), у який відповідач мала б повернути отриманий кредит.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Повідомлення-вимога про дострокове повернення заборгованості на ім`я ОСОБА_1 направлена АТ «ТАСКОМБАНК» 31.01.2020 (а.с. 26), а з позовом банк звернувся до суду 09.09.2020, що свідчить про звернення до суду з вказаним позовом в межах строку позовної давності. У зв`язку з цим, суд критично оцінює доводи сторони відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності звернення до суду.

Оскільки відповідач визнала факт отримання кредитних коштів від АТ «ТАСКОМБАНК» правонаступником якого є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», факт отримання таких коштів підтверджується даними заяви на безготівкове перерахування коштів (а.с. 11) та випискою по рахунку, з якої слідує, що відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 15 000 грн. (23.06.2016), при цьому дані виписки містять інформацію про часткове погашення заборгованості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом.

Так, як слідує з виписки по рахунку, за рахунок внесених нею та списаних з її рахунка коштів, здійснювалося погашення в тому числі відсотків та комісії, нарахування яких визнано судом необґрунтованим, враховуючи не погодження їх сторонами в заяв-договорі. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості за тілом кредиту, яка складає різницю між сумою коштів отриманих відповідачем у банку та сумою коштів внесених на рахунок за вказаним договором, згідно слідуючого розрахунку:

15 000 грн. (кошти отримані в кредит) - (700 грн. (23.06.2016 сума погашення відсотків) + 1 100 грн. (25.07.2016 сума погашення процентів). Відповідно отримано кредитних коштів 15 000 грн., а сплачено (внесено) на рахунок 1 800 грн.

Відповідно заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором за тілом кредиту складає 13 200 грн. (15 000 грн. - 1 800 грн.), яка й підлягає стягненню з відповідача н користь позивача.

В іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн, при цьому вимоги задоволено частково на суму 13 200 грн., що складає 26,45 % від заявлених вимог (13200 грн х100%/49911,73 грн), керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційного розміру задоволених позовних вимог, що складає 555,91 грн. (2102 грн х 26,45%/100%).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 554, 610, 611, 626, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, м. Київ вул. С.Петлюри, 30), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором (заявою-договором) № 017/2532682-СК від 24.05.2016 у розмірі 13 200 (тринадцять тисяч двісті) гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» судовий збір в сумі 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 91 (дев`яносто одну) копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: