Справа № 201/2964/20
Провадження № 2/202/711/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.

представника відповідача Тарасюка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ПрАТ «СК «ПЗУ «Україна» та ТОВ НВП «Сістар» 23.05.2018 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за яким страховик застрахував майнові інтереси, пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу «Land Rover», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . 04.10.2018 сталася ДТП за участю застрахованого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіля «Land Rover» та автомобіля «КІА», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , у результаті якої відповідача було визнано винним, згідно із постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь страхувальника сплатило вартість відновлювального ремонту пошкодженого у наслідок ДТП автомобіля у розмірі 136 767, 51 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована, то на підставі ст. 993 ЦК України у позивача виникло право на відшкодування завданої шкоди у розмірі фактичних витрат. Керуючись викладеним позивач просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 136 767, 51 грн. та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн., розгляд справи просив проводити у відсутність сторони/представника позивача.

Відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що єдиним допустимим доказом вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди є висновок експерта. В той же час позивачем у підтвердження шкоди надано лише протокол, платіжне доручення та рахунок. Сторона відповідача вказала, що має намір заявити клопотання про проведення відповідної експертизи, якою буде спростовано розмір заявлений позивачем до стягнення.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2018, у справі про адміністративні правопорушення № 200/16770/18, яка набрала чинності 16.11.2018, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню. Вказана обставина сторонами не заперечується.

Вказаною вище постановою було встановлено, що 04.10.2018 о 10:35 годині водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем КІА СОРЕНТО, державний номерний знак НОМЕР_2 на Центральному мості на виїзді з боку вул. М. Коцюбинського в м. Дніпрі, не врахував дорожньої обстановки та недотримання безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем ЛЕНД РОВЕР, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася попереду, в наслідок чого автомобілям завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки. ОСОБА_1 з`явився в судове засідання. Вину визнав.

05.10.2018 ОСОБА_2 звернулась до позивача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до наказу № 03/1 від 31.10.2016 директор ТОВ НВП «Сістар» наказав надати право управління автомобілем марки «Land Rover», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 менеджеру по збуту ОСОБА_2 .

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Land Rover», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , відповідно до страхового акту від 21.11.2018 та розрахунку страхового відшкодування складає 136 767, 51 грн.

Позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи суму у розмірі 136 767, 51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23280 від 23.11.2018.

Згідно із інформаційною довідкою транспортний засіб КІА СОРЕНТО, державний номерний знак НОМЕР_2 , не застраховано.

На підтвердження своїх заперечень та спростування позиції позивача, зі сторони відповідача клопотання про призначення судове експертизи заявлено не було.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у повному обсязі, враховуючи, що винною особою є відповідач, а також те, що відповідачем не спростовано розміру завданої шкоди, позовна заява підлягає задоволенню.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розміні 2 102, 00 грн.

Керуючись ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 263, 265, 280 - 284, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» майнову шкоду у розмірі 136 767, 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін