БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/151/22
Провадження № 2/730/115/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Стрижак Я.О.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі 3000 грн і до закінчення навчання 30.06.2025р. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після досягнення повноліття вона продовжує навчатися в Київському університеті ім. Б.Грінченка на денній формі, власних доходів не має, її мати ОСОБА_3 надає їй певне матеріальне забезпечення, але цих коштів не вистачає й вона потребує фінансової допомоги, тоді як батько ОСОБА_2 також спроможний і повинен підтримувати її матеріально, так як працевлаштований, має доходи, хороший стан здоров`я, інших дітей не має, але матеріальної допомоги не надає.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що в зв`язку з навчанням вона потребує коштів на оплату за контрактом, житло, проїзд, харчування, придбання одягу, взуття, підручників, канцтоварів. Матеріальне забезпечення їй надає мати, яка отримує середньомісячний доход від неофіційних заробітків за кордоном у розмірі близько 6000 грн, але не вспромозі самостійно підтримувати її в навчанні, тоді як батько також повинен і може надавати їй відповідну матеріальну допомогу.

Відповідач відзиву на позов не надав і зазначив, що додаткового часу для цього не потребує; в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки в силу свого матеріального становища не вспромозі сплачувати на навчання дочки ОСОБА_4 аліменти в запропонованому нею розмірі, так як його робота є сезонною, в даний час він перебуває на обліку в центрі зайнятості, тимчасові підробітки дають можливість отримувати додатково близько 500 грн на місяць. Контракт за навчання дочки оформлений на нього, проте його оплату він проводить разом з колишньою дружиною. Наразі посильною для нього щомісячною сумою аліментів на навчання дочки є 1000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом положень ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу; наявність цих обставин в силу вимог ст.12, 81 ЦПК України має довести позивач (як і бажаний розмір аліментів) Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ОСОБА_3 , шлюб між якими розірвано 25 вересня 2012 року. ОСОБА_1 зареєстрована з матір`ю в АДРЕСА_1 , й після досягнення повноліття продовжує навчатися в Київському університеті імені Бориса Грінченка за спеціальністю «Філологія» на денній формі за контрактом, стипендії не отримує, інших джерел доходів не має. Договір про навчання (про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців) укладений 31 серпня 2021 року між університетом та вступником ОСОБА_1 , її законним представником ОСОБА_2 (батьком), термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р., загальна вартість оплати за весь строк навчання становить 134188 грн (33547 грн за кожен рік).

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, свідоцтва про народження, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25.09.2012р., студентського квитка, договорів від 31.08.2021р., довідками Борзнянської міської ради №590 від 29.04.2022р. та з навчального закладу №136 від 21.04.2022р., відомостями ГУ ДПС у Чернігівській області.

Відповідач є особою працездатного віку, але не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, де з його слів отримує щомісячну виплату 650 грн, згідно довідки про доходи №2 від 08.06.2022р. раніше працював на сезонній роботі опалювачем відділу КСМС Борзнянської міської ради, де отримував заробітну плату в розмірі близько 1700 грн, має періодичний доход від підзаробітків у сумі близько 500 грн на місяць. Одночасно суд враховує ту обставину, що відповідач не надав ніяких доказів ускладнення стану його здоров`я якимись хронічними захворюваннями, наявності інших утриманців; разом з тим, відповідач з метою задоволення потреб дочки в її навчанні також не позбавлений можливості використовувати вільний час задля отримання додаткового доходу від ведення підсобного господарства, праці по найму, тощо.

Мати позивачки ОСОБА_3 згідно пояснень позивачки офіційно не працює, отримуючи доход від періодичних заробітків за кордоном, середньомісячний розмір якого становить близько 6000 грн, й також повинна матеріально підтримувати дочку під час її навчання нарівні з батьком дитини, що узгоджується з приписами ч.2 ст.200 СК України.

Згідно з ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При цьому, суд зважує на ту обставину, що положення СК України надають винятково одержувачу аліментів право вибору способу їх стягнення та подальшої його зміни.

Позивачка в заяві клопоче про стягнення з відповідача аліментів на своє навчання саме в фіксованій сумі, що є її диспозитивним правом і суд не вправі самостійно змінювати обраний нею спосіб.

Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, суд приходить до висновку про можливість надання ОСОБА_2 певної матеріальної допомоги на навчання дочки ОСОБА_4 , якої та потребує (оплата контракту, проїзд, проживання, одяг, взуття, харчування, підручники, канцтовари), але вважає заявлений позивачкою розмір аліментів завеликим для відповідача. При цьому, суд враховує і ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не навела суду ніяких розрахунків, підтверджених належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, на обгрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на навчання саме в розмірі 3000 грн, а не в більшому чи меншому розмірах, в тому числі й шляхом застосування методу витрат платника аліментів.

Отже, при таких обставинах справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її навчання аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, що з урахуванням аналогічної участі іншого з батьків буде покривати вартість річної освітньої послуги та додаткових витрат здобувача освіти ( (2000 грн + 2000 грн) х 12 міс = 48000 грн/рік > 33547 грн).

Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову 16 травня 2022 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2025 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.199-201 СК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , на її навчання аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 16 травня 2022 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 30 червня 2025 року.

В задоволенні решти вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення в частині стгнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець