Справа № 201/5806/21
Провадження № 2/0203/265/2022
06.06.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Єдаменко С.В.,
при секретарі - Медведєвій А.В.,
за участю представника позивача - адвоката Нижник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - управління служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини -
10 червня 2021 року позивачка звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - управління служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради на предмет встановлення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року шлюб між ними було розірвано, проте питання щодо визначення місця проживання дитини в рішенні вирішено не було. Після розірвання шлюбу та до сьогоднішнього дня дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо, між тим приймає участь у вихованні доньки, добровільно надає матеріальну допомогу та постійно спілкується з нею. Проте останні декілька років відповідач здебільшого перебуває та працює за кордоном, у зв`язку з чим у позивачки виникають труднощі з організацією відпочинка та оздоровлення дитини, тому вона просить суд визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 разом з нею. (а.с.2-3)
Після надходження відповіді з адресно-довідкового підрозділу ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська позовну заяву з доданими матеріалами направлено за підсудністю до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі та відповідно до норм ст.ст.11, 19, 274 ЦПК України призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.25-26)
Підготовче судове засідання 22 вересня 2021 року за участі представника позивача було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 28 жовтня 2021 року. (а.с.29)
В підготовчі судові засідання 28 жовтня 2021 року, 06 грудня 2021 року, 18 січня 2022 року, 14 лютого 2022 року та 17 березня 2022 року сторони не з`явились, про час день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 19 квітня 2022 року. (а.с.а.с.32, 35, 39,43, 46)
В підготовче судове засідання 19 квітня 2022 року сторони не з`явились, від представника позивача через електрону підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання в якому представник просив призначити справу до судового розгляду, судове засідання проводити за його відсутності. (а.с.а.с.51-54)
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. (а.с.59)
Судове засідання 19 травня 2022 року за участі представника позивача було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 06 червня 2022 року.
06 червня 2022 року у судовому засіданні за участі представника позивача було закінчено розгляд справи по суті та ухвалено рішення.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підставі зазначених в позовній заяві.
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду від нього не находив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу рекомендованими листами з повідомленням про вручення судових повісток. (а.с.а.с.27, 31, 34, 37, 41, 44, 47, 57, 62) Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень ОСОБА_5 повістку на 18 січня 2022 року отримав 10 січня 2022 року (а.с.38), повістку на 14 лютого 2022 року отримав 01 лютого 2022 року (а.с.42). Конверти з судовими повістками на 19 квітня 2022 року та на 19 травня 2022 року повернулись до суду із відміткою «адресат відмовився». (а.с.а.с.51,59) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив.
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12 листопада 2011 року, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №771, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.5)
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено після укладення шлюбу, замінено на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». (а.с.4)

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання, наданої Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР та Довідкою №1197 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщеннні/будинку осіб, виданої 09 лютого 2021 року Відділом обліку проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР. (а.с.а.с.6, 7)

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Принципом 6 «Декларація прав дитини», прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно п.3 ст.9 «Конвенція про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як зазначено в ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає разом з позивачкою по АДРЕСА_1 . При цьому, питання місця проживання доньки відповідачем не оспорюється та не заперечується. Зазначені обставини також були підтверджені представником позивача в судовому засіданні.

Крім того, в позовній заяві позивачка просить суд встановити місце проживання дитини разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як з Довідки про реєстрацію місця проживання від 19 червня 2020 року та Довідки №1197 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю в іншому будинку по АДРЕСА_3 .

Згідно ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, та те, що після розірвання шлюбу та до теперішнього часу дитина зареєстрована і проживає разом з матір`ю, відповідачем дане питання не заперечується та не оспорюється, крім того, з огляду на розбіжність в адресі проживання дитини, зазначеної в позовній заяві та в адресі, зазначеної в довідках, наданих уповноваженими органами реєстрації місця проживання, враховуючи, що представником позивача зазначена розбіжність усунута не була, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 150, 158-161 СК України, ст.ст.4, 11, 13, 19, 77, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 280, 287-288 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Сторони:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5

третя особа без самостійних вимог - Управління служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, адреса: 49027, м. Дніпро, пл. Шевченка, буд. 7

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273, 289 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем та третьою особою без самостійних вимог в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 13.06.2022 р.

Суддя С.В. Єдаменко