Справа № 214/102/22
2/214/2808/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Саксаганського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання зняти арешт з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 31 грудня 2021 року (надійшла до суду 11 січня 2022 року), в якій просить суд: зобов`язати Саксаганський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна, накладений в межах виконавчих проваджень на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень, реєстраційні номери обтяжень №9852916 від 21 травня 2010 року та №13387234 від 14 грудня 2012 року.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано в провадження судді Черновій Н.В. 11 січня 2022 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі протоколу та розпорядження керівника апарату суду №257 від 24 травня 2022 року матеріали позову передано в провадження судді Ткаченку А.В. 24 травня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

-позивачем невірно зазначено в позовній заяві найменування суду, до якого подано позовну заяву, а саме найменування суду зазначено як «Саксаганський суд Дніпропетровської області», в той час як вірною назвою судової установи є «Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області», що слід уточнити;

-у порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено повне найменування відповідача згідно з даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (такі дані є загальнодоступними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пошук відомостей в якому здійснюється безкоштовно шляхом запиту і отримання інформації з реєстру засобами електронного зв`язку або через мережу Інтернет у відповідності до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (он-лайн сервіс за офіційним посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), ідентифікаційний код юридичної особи, відомі засоби зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України, яка встановлює правила виключної підсудності, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Крім того, в п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року роз`яснено, що у резолютивній частині рішення у цій категорії справ суду належить зазначати конкретне майно, з якого знімається арешт, на користь кого знято арешт і за ким визнається право власності чи кому це майно передається у володіння.

Так, в обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача зазначає, що належне ОСОБА_1 нерухоме майно обтяжене шляхом накладення арешту в рамках декількох виконавчих проваджень, однак в підтвердження дійсності наявності арешту загалом та на момент звернення до суду не надає відомостей, зокрема, Витягу / Інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень рухомого / нерухомого майна про реєстрацію обтяження, що впливає на наявність / відсутність спору про право. Крім того, в порушення вимог п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовні вимоги не містять визначення конкретного майна, на яке накладено арешт;

-представником позивача не коректно викладено зміст позовних вимог (прохальну частину позову), а саме не деталізовано відомості про виконавчі провадження, в рамках яких застосовано обтяження, конкретний вид обтяження, номер, дату застосування, ким застосовано, правові підстави застосування, що впливатиме на виконання судового рішення у випадку задоволення вимог;

-представником позивача необґрунтовано належним чином обраний ним спосіб захисту (шляхом зобов`язання ДВС вчинити певні дії) в аспекті з характером та предметом спору (зняття арешту з майна), що визначає наявність неузгоджень у мотивувальній та прохальній частинах позову.

Окремо суд звертає увагу представника позивача, що положеннями ст.448 ЦПК України передбачено окремий порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця із зобов`язанням вчинити певні дії шляхом подання відповідної скарги в порядку ЦПК України у випадку оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Крім того, суд акцентує увагу представника позивача на доцільності уточнення кола учасників справи з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, які виникли з приводу накладення арешту на майно. Так, відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, тобто стягувач (її правонаступник), а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

З огляду на викладене позивач має визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначити їх найменування, місцезнаходження, індекс, номери засобів зв`язку та надати копії позовної заяви з додатками для вручення цим особам.

-до позовної заяви не долучено жодних відомостей про хід здійснення виконавчих проваджень, чи прийнято по них кінцеве процесуальне рішення (із долученням копії такого рішення або розгорнутої інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень);

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві / його представникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач / його представник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Саксаганського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання зняти арешт з майна залишити без руху та надати позивачеві / його представникові строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко