Справа № 127/8739/22
Провадження № 2/127/1088/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання. Свій позов мотивувала тим, що 20 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття взаємоповаги та любові, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту стосунки подружжя фактично припинені, вони тривалий час не підтримують сімейних відносин. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим. При цьому вказувала, що за згодою сторін діти залишаються проживати разом з матір`ю. Позивачка, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, самостійно здійснює догляд дітей та несе усі витрати у зв`язку з цим, що досить важко, а тому потребує вирішення в судовому порядку питання міри участі відповідача в їх утриманні. За вказаних обставин просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення молодшим сином трьох років, а також стягнути з відповідача понесенні позивачем судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач, отримавши вказану ухвалу з позовною заявою, ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20 липня 2012 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 1278 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 липня 2012 року, а.с. 8).

Сторони тривалий не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідно копіями Свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 08 червня 2016 року, серії НОМЕР_3 від 26 листопада 2020 року (а.с. 9, 11).

Діти проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками ЦНАП «Прозорий офіс» Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 13 жовтня 2017 року №31933 та від 01 липня 2021 року №44961 (а.с. 10, 12).

Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині припинення шлюбу між подружжям, обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею (ним) дитини, а також обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом установлено, що примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач не вбачає можливості збереження шлюбу та наполягає на його розірванні. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривні, з 1 грудня - 2272 гривні.

Дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 6 років, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнився 1 рік.

Нормами статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дітей та дружини, доказів щодо цих обставин відповідачем не надано та матеріали справи не містять, а тому слід дійти висновку, що відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів) та дружини.

Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа, та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дітей, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі про який клопоче позивач.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст.182 СК України.

Суд також дійшов висновку, що підлягає частковому задоволенню позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини та, з урахуванням встановлених обставин, стягнення аліментів на утримання дітей, за відсутності доказів про неможливість утримувати дружину, вважає справедливим встановити аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, і до досягнення молодшим сином трьох років.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 29 квітня 2022 року.

У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підтверджені документально понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн судового збору за позовною заявою про розірвання шлюбу, а також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн за вимогами про стягнення аліментів, від сплати яких при зверненні до суду була звільнена позивач.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зважає, що відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 19 квітня 2022 року з розрахунком витрат на правничу допомогу, який містить детальний опис робіт, сплатила за його послуги кошти в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 19 квітня 2022 року на суму 5000,00 грн.

Суд вважає, що вказані витрати позивачки на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним предмету спору, про їх не співмірність відповідач не заявляв. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 3500,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 79, 80, 84, 104, 105, 112, 180-183, 191 СК України, статтями 12, 81-82, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2012 року у Відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1278.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 29 квітня 2022 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її утримання в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 29 квітня 2022 року, і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь держави 992,40 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 992,40 грн судового збору та 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: