Справа № 2-94/10
Провадження № 6/242/40/22
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2022 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій зазначив, що рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька Донецької області від 23 квітня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто суму боргу за кредитним договором № від 13 червня 2007 року. 07.07.2021 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області замінено сторону з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 ТОВ «Українська факторингова компанія», як правонаступнику первісного стягувача, не було достовірно відомо чи перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-94/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк». Згідно з АСВП на примусовому виконанні Ворошиловського РВ ДВС міста Донецьк ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 34212540 з примусового виконання виконавчого листа № 2-94 від 30.09.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором у загальному розмірі 853501,06 грн. ТОВ «Українська факторингова компанія» було позбавлене можливості пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-94/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у визначений законом строк з причин, що не залежали від його волі, оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Ворошиловського ВДВС м.Донецьк були захоплені в результаті проведення активної фази АТО, вважає, що виконавчий документ № 2-94 втрачено. У зв`язку з чим, просить видати дублікат виконавчого листа № 2-94 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббинк»; поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 червня 2021 року частково відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-91/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою встановлено повний зміст відновленого рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23 квітня 2010 року про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 107468 доларів США 15 центів, що еквівалентно до гривні 851771 грн. 06 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. За зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо збільшення зміни з 15.03.2008 року процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 13.06.2007 року до розміру 27,0% річних. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» нарахувати процентну ставку за користування грошовими коштами у відповідності до умов договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 13.06.2007 року в розмірі 13,5 % річних з 15.03.2008 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у виконавчому листі по рішенню Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23 квітня 2010 року у цивільній справі 3 2-94/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до відкриття виконавчого провадження. У задоволенні заявлених вимог про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача у справі № 2-94/10 відмовлено.

Згідно відповіді на запит Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) від 15.11.2021 року № 17.57-179/4/146 зазначено, що згідно даних АСВП на примусовому виконанні Ворошиловського РВ ДВС місті Донецьк ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 34212540 з примусового виконання виконання виконавчого листа № 2-94 від 30.09.2010 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором в розмірі 107468,15 доларів США, що еквівалентно до гривні 851771, 06 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., а всього 853501,06 грн. Надати будь-яку вичерпну інформацію по вищезазначеному виконавчому провадженню не уявляється можливим, оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м.Донецьк Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були захоплені в результаті проведення активної фази АТО. Виконавчі провадження, матеріальна технічна база та інше майно відділу ДВС знаходиться за місцем їх попередньої реєстрації на непідконтрольній тимчасово Україні території. Здійснити вивезення майна та виконавчих проваджень не уявляється можливим. Оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м.Донецьк Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були захоплені в результаті проведення активної фази АТО, вважають, що вищезазначений виконавчий документ втрачено.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на доказ втрати виконавчого документу представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» посилається на відповідь Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) від 15.11.2021 року № 17.57-179/4/146, з якої вбачається, що виконавчий документ № 2-94 від 30.09.2010 року втрачений.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002р. у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України "Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пілотного рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі Войтенка, п. 53).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що рішення суду залишається невиконаним та сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, суд вважає що заявлена вимога про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до наступного.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлює Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент видачі виконавчого документу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Враховуючи наявність об`єктивних обставин, що перешкоджали заявнику пред`явити виконавчий документ до виконання у визначені строки (проведення АТО, заміна стягувача), суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вони виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, а тому вимога заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст. 18, 81, 89, 260, 431, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст..129-1 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» дублікат виконавчого листа по справі №2-94/10, виданого за рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 107468 доларів США 15 центів, що еквівалентно до гривні 851771 грн. 06 коп., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-94/10, виданого за рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 107468 доларів США 15 центів, що еквівалентно до гривні 851771 грн. 06 коп., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Владимирська