Справа № 355/437/22
Провадження № 2/355/694/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Старенької С.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на частки квартири.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовною заявою у якій просять встановити факт належності їм документу-свідоцтва про право власності на житло № 315 від 01.12.1993 року виданого органом приватизації Баришівського ККП, Баришівського району Київської області, у якому проведено запис співвласників житла: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає АДРЕСА_2 , право власності на ј частину за кожним, на квартиру АДРЕСА_3 .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідно свідоцтва про право власності на житло № 315 від 01.12.1993 року, виданого органом приватизації Баришівського ККП Баришівського району Київської області їм було передано на праві спільної приватної власності квартиру АДРЕСА_4 . Співвласниками вказаного житла записані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У серпні 2021 року після звернення до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності при виконавчому комітету Баришівської селищної ради, Броварського району Київської області для реєстрації своїх часток у квартирі отримали відмову. Було роз`яснено, що у свідоцтві №315 від 01.12.1993 року про право на житло записано прізвища « ОСОБА_9 », а в їх паспортах громадян України, свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 вказано прізвище « ОСОБА_11 ». В свідоцтві не вказано розмір часток співвласників квартири, з таких підстав було рекомендовано звернутися до суду для визнання право власності на кватиру з відповідними розміром часток. Не визнання вказаних обставин порушують їх майнові права, подальші наміри у володінні квартирою.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, однак повідомили суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у цілому.

Представник відповідача від Баришівської селищної ради до судового засідання не з`явився, відзиву з запереченнями надано не було , однак у своєму клопотанні повідомив суд про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає цілком. Відзиву з запереченнями надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи у повному об`ємі, суд приходить до думки про можливе задоволення заявленого позову з таких підстав:

Як слід з копії паспортів позивачів вони є громадянами України в яких мається запис прізвищ ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які мають реєстрацію у квартирі АДРЕСА_5 , у позивача ОСОБА_12 (дошлюбне Білім) також мається колишнє місце реєстрації у квартирі АДРЕСА_5 .(а.с.5-6,8-9,11-12,13)

З копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_13 зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 після реєстрації шлюбу позивачка обрала прізвище чоловіка ОСОБА_12 . (а.с.15)

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 315 яке видано керівником органу приватизації 01.12.1993 році у смт. Баришівка Баришівського ККП, де посвідчено, що за адресою АДРЕСА_6 загальною площею 85.26 кв.м вартістю на момент приватизації 42630 карбованців дійсно належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .(а.с.17)

З копії технічного паспорту на квартиру вказано прізвище ОСОБА_5 .(а.с.18-20)

Як слід з копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , який виготовлений 30.08.2021 року замовниками є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 загальна площа приміщення становить 96,4 кв.м вартістю 1031000,00 грн. (а.с.21-35)

З рішення №15 від 18.02.2011 Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про усунення розбіжностей в назвах вулиць та нумерації будинків слід, що по АДРЕСА_7 .(а.с.40)

За розпорядженням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 19.02.2016 року №14-01-09 АДРЕСА_7 була перейменована на АДРЕСА_8 найменування інших будівельних споруд залишилися без змін.(а.с.41-42)

Згідно листа начальника відділу державної реєстрації виконавчого комітет Баришівської селищної ради Броварського району Київської області слід, що не можливо зареєструвати право власності на квартиру згідно п.п.2, п.п.4 п.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Було рекомендовано звернутися до суду.(а.с.44)

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ст. 318 ЦПК України слід, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

У суду не виникло сумнівну про те, що свідоцтво про право власності на житло належить заявникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дошлюбне прізвище якої ОСОБА_11 не зважаючи на те, що мається розбіжність у написі їх прізвищ як ОСОБА_9 на час складання свідоцтва про право власності на житло, однак їх ім`я та ім`я по батькові збігаються з паспортними даними, та свідоцтвом про одруження однієї з позивачів і це є підставою для задоволення позовної заяви у цій частині позовних вимог.

Стосовно визнання права власності на квартиру загальною площею 96,4 кв.м. на ј частину за кожним позивачем, суд також приходить до думки про задоволенням позовних вимог.

Згідно ст. 391 ЦК України слід, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того відповідно до ст. 392 ЦК України слід, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже за фактом позивачам належить квартира яку отримали у свій час на що вказує свідоцтво про право власності на житло у якому вони довгий час проживають. Розбіжність у написанні прізвищ не позбавляє їх право мати свою частку у цієї квартирі. Оскільки позивачам було передано на праві спільної приватної власності квартиру, маються підстави які вказують про те, що кожному позивачу належить ј частка на квартиру.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13,81, 89,141, 229, 263-265, 293, 315,319 ЦПК України , ст.ст. 392,394 України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 документа - свідоцтва про право власності на житло № 315 від 01.12.1993 року виданого органом приватизації Баришівського ККП, Баришівського району Київської області.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_3 :

за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_5 на ј частину квартири АДРЕСА_5 ,

за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає у квартира АДРЕСА_5 на ј частину квартири АДРЕСА_5 ,

за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_5 на ј частину квартири АДРЕСА_5 ,

за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 на ј частину квартири АДРЕСА_5 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду, шляхом направлення апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов