Справа № 521/1693/22
Провадження № 2/521/2388/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В. розглянувши матеріали позовної заяви Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, -

УСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася Військова академії (м. Одеса) з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, посилаючись на те, що на підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) № 398 від 26.07.2016 року відповідача було зараховано курсантом на 1-й курс навчання до Військової академії та на підставі наказу № 42-РС від 26.07.2016 року його призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 199 від 30.08.2016 року ОСОБА_1 поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 7-РС від 24.01.2019 року згідно рапорту та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії № 2 від 27.09.2018 року молодшого солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання». Позивач вказував, що згідно довідки-розрахунку від 24.01.2019 року № 1/55/65 загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовій академії (м. Одеса), становить 291 027,30 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням останнього у вищому навчальному закладі в розмірі 291 027,30 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

При цьому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст.4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) (ч. 6 ст. 2 вказаного Закону).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 (провадження №11-669апп18), з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження №14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15 (провадження №11-750апп18) та вказала, що дана категорія спорів підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2019 року у справі №723/18/17 та у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №705/1664/17,оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічні правові висновки зроблено у постановах Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі №409/932/19 та від 16 грудня 2020 року у справі №185/10751/18, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Отже, спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству оборони України, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. ч. 2, 3 цієї статті про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст. 186, 260, 263, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах - відмовити.

Роз`яснити представнику Військової академії (м. Одеса) право на звернення з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду згідно із встановленими КАС України правилами предметної та територіальної юрисдикції.

Ухвалу надіслати позивачу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Плавич