ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м.Суми

Справа №591/4436/20

Номер провадження 22-ц/816/454/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Сумська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року в складі судді Сидоренко А.П., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 30 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

23 липня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовною заявою до Сумської міської ради про визнання за ними права спільної часткової власності на переплановану квартиру.

Свої вимоги мотивували тим, що 05 грудня 2007 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1 . Для покращення житлових умов вони вирішили її перепланувати. Для отримання дозволу на перепланування квартири вони надали до Сумської міської ради необхідний пакет документів і рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269 їм було надано дозвіл на перепланування квартири згідно з проектом зі збільшенням загальної та житлової площі - об`єднання двох кімнат у одну внаслідок знесення не несучої перегородки; на місці третьої кімнати влаштування коридору та сходів на мансардний поверх; знесення існуючої прибудови розміром 3,83 х 2,95 м, на місці якої будівництво нової прибудови розміром 9,86 х 5,96, де розмістяться тамбур, коридор, сумісний санвузол, влаштування мансардного поверху без перебудови даху в межах існуючої квартири, де розмістяться коридор та дві кімнати. На виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269, вони розробили робочий проект перепланування квартири АДРЕСА_1 , який виготовило КП «Управління генпланом м. Суми» Сумської міської ради. Для отримання інформації про перебування чи не перебування будинку на обліку, як пам`ятка архітектури, позивачами були направлені запити до відповідних установ від яких було отримано відповіді про те, що їх будинок не є пам`яткою культурної та архітектурної спадщини. Після цього, 09 листопада 2010 року ОСОБА_1 подав до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, об`єкту: «Перепланування квартири АДРЕСА_1 ».

Через об`єктивні обставини, які в основному були пов`язані з фінансовими можливостями, роботи з перепланування квартири, що проводились відповідно до розробленого робочого проекту, затягнулися в часі, але були завершені в жовтні 2019 року, що підтверджується технічним паспортом, а декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) була подана 05 лютого 2020 року, а після усунення недоліків - повторно 23 березня 2020 року. Проте, позивачі не змогли зареєструвати декларацію про готовність та узаконити зроблену реконструкцію квартири, оскільки житловий будинок по АДРЕСА_2 був внесений до реєстру пам`яток місцевого значення наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 як пам`ятка архітектури, охоронний номер 2812-См., а тому прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними (ССЗ) наслідками здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Посилаючись на те, що у їх квартирі всі будівельні роботи по переплануванню квартири були виконані до кінця 2019 року, тобто до прийняття наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10 лютого 2020 року № 630, позивачі просили суд визнати за ними право спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному на переплановану квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень:

- літера А-1: 1 - кухня, площею 11,3 м2, 2 - коридор, площею 11,1 м2, 3 - житлова кімната, площею 21,9 м2, 4 - кладова, площею 3 м2, 5 - коридор, площею 8,1 м2, 6 - житлова кімната, площею 23,5 м2, 7 - тамбур, площею 1,7 м2,

- поверх м/с: 8 - сходи, площею 4,5 м2, 9 - житлова кімната, площею 76,8 м2, 10 - санвузол, площею 5,5 м2. Загальною площею 167,40 м2 та житловою площею 122,20 м2.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачі не мають іншої можливості відновити своє порушене право окрім, як в судовому порядку, оскільки перепланування квартири вже відбулось на підставі документів, яких на час виконання будівельних робіт було достатньо для виконання цих будівельних робіт, проте на даний час для прийняття в експлуатацію перепланованих приміщень та реєстрації права власності на ці приміщення за позивачами необхідно виконати підготовчу процедуру отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що неможливо зробити без внесення неправдивих відомостей до офіційних документів, більш того, прийняти в експлуатацію переплановані приміщення також неможливо без внесення неправдивих відомостей до офіційних документів. Вважають, що оскільки станом на день прийняття рішення про надання дозволу на перепланування, а також станом на день закінчення робіт з перепланування будинок по АДРЕСА_2 не набув статусу пам`ятки культурної спадщини, то розпочатий процес реалізації права повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. Позов пред`явлено до Сумської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій розташований їх багатоквартирний будинок.

У відзиві на апеляційну скаргу Сумська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін як законне та обґрунтоване.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на більш пізніший строк у зв`язку з тим, що він потребує правової допомоги, відмовлено у зв`язку з ненаданням апеляційному суду доказів укладення договору про надання правової допомоги із адвокатом, перебуванням справи на розгляді в апеляційному суді поза межами строку, встановленого ст. 371 ЦПК України, і відсутністю клопотання про його подовження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2007 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5,6). Зі змісту вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що квартира має наступні характеристики: загальна площа 80,6 кв.м, житлова площа 59,6 кв.м, кількість кімнат - чотири.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - власники квартир, які розташовані поруч з квартирою позивачів, 11 листопада 2008 року надали письмові згоди на здійснення позивачами перепланування належної їм квартири з влаштуванням мансардного поверху та прибудовою нежилого приміщення (а.с. 7,8,9).

19 листопада 2008 року головний державний санітарний лікар м. Суми ОСОБА_6 надав згоду на перепланування квартири АДРЕСА_1 згідно з ескізним проектом (а.с. 10).

17 грудня 2008 року ТОВ «КК «Коменерго-Суми» надало згоду на перепланування кв. АДРЕСА_1 з влаштуванням мансардного поверху та прибудовою нежитлових приміщень за умови наявності проектно-технічної документації, погодженої в установленому порядку (а.с. 11).

З копії витягу з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269 вбачається, що дозволено перепланування квартир їх власникам та наймачам за погодженими проектами згідно з додатком. З витягу з додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269 дозвіл на перепланування чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 надається ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У витягу із додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269 вказані роботи, які будуть виконуватися по переплануванню квартир та кімнат у чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_1 : перепланування квартири згідно з проектом зі збільшенням загальної та житлової площ - об`єднання двох кімнат у одну внаслідок знесення ненесучої перегородки; на місці третьої кімнати влаштування коридору та сходів на мансардний поверх; знесення існуючої прибудови розміром 3,83х2,95 м, на місці якої будівництво нової прибудови розміром 9,86 х 5,96 м де розмістяться тамбур, коридор, кухня, сумісний санвузол; влаштування мансардного поверху без перебудови даху в межах існуючої квартири, де розмістяться коридор та дві кімнати (а.с. 14-15).

На виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від12 травня 2009 року № 269 розроблено робочий проект перепланування квартири АДРЕСА_1 , який виготовлено Комунальним підприємством «Управління генпланом м. Суми» Сумської міської ради (а.с. 16-18).

07 жовтня 2008 року Комунальним підприємством «Архітектура. Будівництво. Контроль» Сумської міської ради видано довідку на ім`я ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 в тім, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 не є пам`яткою культурної спадщини і не занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток культурної спадщини, але знаходиться в межах історичної охоронної зони центру міста, а також в історичному ареалі Воскресенської церкви, пам`ятки культурної спадщини національного значення, збудованої у другій половині ХVII ст. (охоронний № 619-Н/1), за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 21).

Допитаний в суді першої інстанції, у якості свідка, ОСОБА_8 пояснив, що він з 1999 року по 2009 рік займав посаду завідуючого сектором охорони пам`яток історії, культури, цінних об`єктів історичної забудови Сумської міської ради. Він надавав довідку № 370702 від 07 жовтня 2008 рок на ім`я ОСОБА_7 про те, що будинок не віднесено до пам`яток культури, опираючись на дослідний план Всесоюзного науково-дослідного інституту теорії архітектури і містобудування, Київський філіал.

На запит ОСОБА_1 , Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради надало відповідь 28 вересня 2010 року № 1255/1101-13 про те, що будівля за адресою: АДРЕСА_2 не взята на облік як пам`ятка архітектури, охоронний номер не присвоєний (а.с. 22).

На звернення Стадника В.А. , Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області надало повідомлення про те, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, вх. № 2941 від 09 листопада 2010 року об`єкту «Перепланування квартири АДРЕСА_1 » (а.с. 23).

На запит адвоката Стадника С.В., Міністерство культури України листом від 13 червня 2019 року № 3287/10-5/13-19 повідомило, що житловий будинок на АДРЕСА_2 не занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, проте перебуває на обліку, як пам`ятка архітектури місцевого значення (рішення Сумського облвиконкому від 18.09.1985 № 276, охорон. № 25-См) і відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» є пам`яткою (а.с. 149).

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про початок виконання будівельних робіт (а.с. 151-153).

Позивачем ОСОБА_1 подано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) - перепланування квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24-28).

10 квітня 2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради надіслало лист на ім`я ОСОБА_1 , в якому вказало про те, що відповідно до історико-архітектурного опорного плану, межі і режим використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів м. Суми та згідно переліку об`єктів культурної спадщини Сумської області, об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 входить до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією пам`ятки архітектури місцевого значення (охоронний номер 25-См, Рішення Сумського облвиконкому від 18.09.1985 № 276). Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що до значних наслідків (СС3) відносяться пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини», незалежно від їх статусу. Також вказано, що надання (отримання, реєстрація), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів, належать до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань архітектурно-будівельного контролю та нагляду (Державна архітектурно-будівельна інспекція України) (а.с. 29).

17 червня 2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на адресу позивача ОСОБА_1 надіслано листа, в якому йому повідомлено про те, що згідно переліку пам`яток культурної спадщини, що розташовані на території Сумської області, житловий будинок по АДРЕСА_2 внесений до реєстру пам`яток місцевого значення наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 10 лютого 2020 року № 630 як пам`ятка архітектури, охоронний номер 2812-См. Відповідно до абз. 15 ч.5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закону України) визначено, що до об`єктів значних наслідків (ССЗ) відносяться такі об`єкти: пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини»; об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»; житлові, громадські або багатофункціональні будівлі заввишки понад 100 метрів та/або з рівнем можливої небезпеки для здоров`я і життя людей понад 400 осіб, які постійно перебувають на об`єкті (а.с. 33).

18 лютого 2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради повернуто ОСОБА_1 декларацію про готовність до експлуатації об`єкту «перепланування кватири № 5 з влаштуванням мансардного поверху з прибудовою нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 » (а.с. 37).

За висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1411 від 07 вересня 2020 року, не здані в експлуатацію приміщення квартири АДРЕСА_1 , відповідають проекту, державним будівельним нормам та придатні до подальшої експлуатації (а.с. 64-70).

Відповідно до історико-архітектурного опорного плану, межі і режими використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів м. Суми та згідно переліку об`єктів культурної спадщини Сумської області, будинок за адресою АДРЕСА_2 входить до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією пам`ятки архітектури місцевого значення (а.с. 77-81).

Наказом Міністерства культури, молоді та спорту України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення пам`ятки культурної спадщини, які перебувають на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності законом України «Про охорону культурної спадщини» у Сумській області згідно з переліком, викладеним у додатку (а.с. 127).

Відмовляючи позивачам у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством визначено процедуру прийняття в експлуатацію об`єкта із значними (СС3) наслідками, до яких стала відноситься і перепланована квартира з влаштуванням мансардного поверху. Виконання будівельних робіт до віднесення будинку до реєстру пам`яток місцевого значення не є правовою підставою для визнання права власності на переплановану квартиру, оскільки на момент реєстрації перепланування законодавством визначений порядок, який передбачає прийняття в експлуатацію об`єкта із значними (СС3) наслідками. Суд вважав, що позовні вимоги до Сумської міської ради не доведено, оскільки фактично позивачі не погоджуються з діями Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зазначеній нормі передбачено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальний відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі розпочали перепланування своєї квартири, в зв`язку з чим вони надали до Сумської міської ради необхідний пакет документів і рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 року № 269 їм було надано дозвіл на перепланування квартири згідно з проектом.

У 2020 році позивач ОСОБА_1 подав Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) - перепланування квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24-28). Проте, згідно з переліком пам`яток культурної спадщини, що розташовані на території Сумської області, житловий будинок по АДРЕСА_2 внесений до реєстру пам`яток місцевого значення наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 10 лютого 2020 року № 630 як пам`ятка архітектури, охоронний номер 2812-См. У зв`язку з цим змінився клас наслідків (відповідальності) об`єкту та процедура прийняття його в експлуатацію, тому 18 лютого 2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради повернуто ОСОБА_1 декларацію про готовність до експлуатації об`єкту «перепланування кватири № 5 з влаштуванням мансардного поверху з прибудовою нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 »,що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3).

10 квітня 2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради надіслало лист на ім`я ОСОБА_1 , в якому, зокрема, вказало про те, що надання (отримання, реєстрація), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів, належать до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань архітектурно-будівельного контролю та нагляду (Державна архітектурно-будівельна інспекція України) (а.с. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих позивачами доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що законодавством визначено процедуру прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними (СС3) наслідками, до яких належать пам`ятки культурної спадщини і тому відсутні правові підстави для визнання за позивачами права власності на переплановану квартиру в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про відсутність іншого, окрім судового, шляху для захисту своїх прав належним чином спростовані судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виконання будівельних робіт до віднесення будинку до реєстру пам`яток місцевого значення не є правовою підставою для визнання права власності на переплановану квартиру, оскільки на момент реєстрації перепланування законодавством визначений порядок, який потребує прийняття в експлуатацію об`єкту із значними (СС3) наслідками.

Посилання позивачів на висновки Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 та у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17 є безпідставними, оскільки їх зміст не свідчить про тотожність обставин цих справ і обставин справи, яка переглядається. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти лише такі рішення, де аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанцій, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивачів з ухваленим у справі судовим рішенням.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук