Справа №521/962/22
Провадження №2/521/2281/22
25 травня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю. В.,
за участю секретарів: Черненко Я.О., Шагаки О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну майну дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 72 913 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот тринадцять) грн. 72 коп. та вирішити питання щодо судових витрат.
У відкрите судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з підтриманням позовних вимог.
Представник відповідача ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» у відкрите судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача не подав.
У відкрите судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність із підтриманням позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини.
Згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року, 01.02.2021 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки SSONG YONG KYRON, державний № НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA PREVIA, державний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , громадянина Болгарії, NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , NISSAN PRIMERA, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , які рухалися попереду в попутному напрямку на тій самій смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а. с. 9).
Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 вбачається, що автомобіль марки NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_1 30.03.2017 року ( а. с. 30).
Як вбачається із копії полісу № 201728960 цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу SSONG YONG KYRON, державний № НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн. ( а. с. 33).
Як вбачається із матеріалів справи, 02.02.2021 року представник позивача звернулася до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 34).
16.03.2021 року представником позивача подано відповідачу заяву про надання копії постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року (а. с. 37).
В подальшому, представником ОСОБА_1 неодноразово подавались відповідачу заяви про страхове відшкодування - 13.07.2021 року (а. с. 40), 19.07.2021 року (а. с. 42).
Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК "Ю.ЕЙ.АЙ" із заявою про відшкодування збитку. При цьому страхова сума за полісом за шкоду, заподіяну майну дорівнює 130 000 грн.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, враховуючи достатність суми страхового відшкодування, передбаченого страховим полісом, суд вважає, що витрати, пов`язані із матеріальним збитком необхідно стягнути із Страховика - ТДВ СК "Ю.ЕЙ.АЙ" в повному обсязі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи , в тому числі пов`язані із проведенням експертизи.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ч. 6 ст. 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.(а. с. 6), який суд вважає необхідним стягнути з ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.».
За проведення експертизи представником ОСОБА_1 сплачено 2500 грн., що підтверджується копією дубліката квитанції від 03.05.2021 року (а. с. 32), які також підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06 червня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева