печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов Андрій Валерійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - Дніпрофінансгруп), приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є. М., третя особа - приватний виконавець Іванов А. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог Закону, заборгованість не є безспірною, а приватний виконавець не вчинив усіх необхідних дій, які передують його винесенню.

Відзив на позов не надходив.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, а також витребувано докази у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович видав виконавчий напис № 146830 на нотаріальному бланку серії НРЕ № 655331 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суми заборгованості за кредитним договором № 721001 від 07.10.2010 р. у розмірі 114 494, 24 грн., та витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн. Таким чином, всього до стягнення - 114541,24 грн.

Виконавчим написом визначено:

«Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводить за період з 19.04.2019 по 06.07.2020.

Сума заборгованості договором 114 491 (Сто чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 24 копійок, що складається з:

Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 99 907 (Дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 71 копійок;

Прострочена заборгованість по несплаченими відсоткам за користування кредитом становить - 14 583 (Чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривень 53 копійок.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувана.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана 114 541 (Сто чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 24 копійок.».

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року у справі № 760/18259/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 21001 від 07.10.2010, яка утворилась станом на 23.07.2013 в сумі 112 213, 64 грн.

Суд зазначає, що пред`явивши позов про дострокове стягнення суми заборгованості за кредитом, кредитор в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, після чого відсотки за договором не нараховуються.

Той факт, що у червні 2021 року за виконавчим написом стягується заборгованість за кредитним договором № 721001 від 07.10.2010 у розмірі 114 494, 24 грн за період з 19.04.2019 по 06.07.2020 вказує, що така заборгованість є очевидно спірною.

Більше того, суд враховує, що в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 13 лютого 2014 року у справі № 760/18259/13-ц на електронних торгах реалізовано транспортний засіб боржника та стягнуто 5 666, 64 грн заборгованості за виконавчим документом, який повернуто стягувачу з підстав відсутності іншого майна у боржника.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.2, офіс 205; ) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича (адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5), третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов Андрій Валерійович (адреса: 01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 13, офіс 2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 146830, вчинений 11 червня 2021 року на нотаріальному бланку серії ПРЕ № 655331 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення 114 541,24 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № 721001 від 07.10.2010 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк