Справа № 522/543/22-Е
Провадження №2/522/340/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі судді Косіциної В.В.,

при секретарі судового засідання Левченко К.І.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з Головного управління Держегеокадастру у Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території Одеського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Відповідач відповідь не надав, такі дії були оскаржені позивачем та рішенням Окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року було визнано бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язано надати відповідь. Позивач вказує, що розмір моральної шкоди підтверджується там, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервовість, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підставі, що позивачу довелося присвятити багато часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Позивачу притаманне особливо розвинене емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, тому порушення відповідачем прав позивача, сприймалося як прояв образи. Також позивач зазначає, що йому довелося додатково дисциплінувати себе, витрачати набагато більше часу для підтримання необхідної продуктивності праці, що позначається щоденного на його фізичному та моральному стані, через що вона не встигала закінчити, як повсякденну роботу, зокрема побутову. Також позивач зазначає: внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушенні мої нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими я змушена додатково пояснювати чому я стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. Моральні страждання підсилювались також тим, що вона є інвалідом ІІ групи.

При розрахунку розміру моральної шкоди, позивач взяв за основу мінімальний розмір заробітної плати.

Ухвалою суду від 19.01.2022 провадження у справі було відкрите, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.02.2022 року.

24 січня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі.

15 лютого 2022 року на електронну адресу суду, а 18 лютого 2022 року до канцелярії суду від начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Гребенюк надійшов відзив на позовну заяву (відповідно до ст. 178 ЦПК України).

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 21.05.2022 року.

16 лютого 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі.

В судове засідання08 червня 2022 учасники справи не з`явилися, позивач раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, на підставі наступного:

Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року Одеським окружним адміністративним судом розглянуто справу №420/15868/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії та ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 20.07.2021 року; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути запит від 20.07.2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території Одеського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо не надання відповіді на запит про отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 20.07.2021 року та бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо не надання відповіді на запит про отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 20.07.2021 року у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту визнані протиправними. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області () розглянути запит ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 20.07.2021 року про надання публічної інформації, щодо наявності на території Одеського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва, з місцями їх розташування (а.с. 20-25).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (п. 64, заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України); приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Спричинена позивачу моральна шкода в позові описана загальними словами, частина обґрунтувань написана від імені чоловіка, що свідчить про копіювання тексту та не виправлення його відповідно до своїх власних переживань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням їй моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

Відтак, бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області визнана протиправною, про що вказано вище, але позивач не довів, що така бездіяльність призвела до завдання йому моральної шкоди, не просто викликала негативні емоції та обурення, а саме призвела до страждання чи приниження. Позивач вказує, що мешкає в місті Черкаси та запитує інформацію щодо наявності земельної ділянки на території Одеського району, втім жодних доказів наявності у позивача економічних, родинних чи соціальних зв`язків на території м. Одеси та Одеського району суду не представляє. Відтак, можна запитувати інформацію з будь-якої області з цікавості, та відсутність відповіді не призведе до заподіяння особі моральної шкоди. Позивач не вказує на намір створити центр життєвих інтересів в Одеській області, для чого йому була б необхідна земельна ділянка для ведення садівництва і городництва.

Суд наголошує на тому, що сама по собі бездіяльність державного органу може викликати обурення, але не завжди викликає страждання чи приниження. Крім рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 позивачка не додала будь-якого доказу.

Суд звертає також увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020, справа №752/17832/14-ц, у якій вказано, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачка свої розрахунки моральної шкоди наводить в позові наступним чином: кожен місяць порушеного права позивач оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, що у січні 2021 року становить 6000 грн. Тобто, за 5 місяців ненадання інформації становить 30 000 грн. Також позивач вказує враховуючи рівень страждань та те, що їй було відмовлено у доступі до публічної інформації, що стосувалася земельних ділянок як інваліда другої групи, моральну шкоду вона оцінила у розмірі 1 000 000 грн.

Як вказувалося вище факт завдання позивачці страждань не доведений, обставини справи не свідчать про завдання саме моральних страждань, а не обурення бездіяльністю органу державної влади. Крім того, позивач помилково вказує на відмову йому у доступі до публічної інформації, адже рішенням суду визнано саме бездіяльність щодо не надання відповіді на запит протиправною, а не відмова у наданні інформації, також у рішенні не йдеться мова про обмеження права на доступ до інформації саме інваліда другої групи. Тому, позивачка свідомо завищив оцінений ним розмір моральної школи, що не може бути прийнято судом, адже сума моральної шкоди має визначатися на засадах розумності та не приводити до безпідставного збагачення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконливого висновку, що позивачці бездіяльність Головного управління Держегеокадастру в Одеській області не завдала моральних страждань, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 8 червня 2022 року.

Суддя: Косіцина В.В.