242/1072/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УА ПРОМ», компанія інтернет-магазин «КОВ-МАГ», третя особа ТОВ «Нова Пошта», про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

В обґрунтування позову зазначив, що у грудні 2021 р. він через мережу Інтернет придбав, а відповідач через своїх представників-менеджерів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продав товар, який був доставлений через ТОВ «Нова Пошта», через яке було здійснено розрахунок. Вдома при перевірці товару було виявлено, що він не відповідає заявленим характеристикам і внаслідок цього позивачу не сподобався.

Просив зобов`язати відповідачів прийняти товар і переказати йому кошти у розмірі 2100 грн.

Заяви та клопотання сторін.

Відзивів на позовну заяву, заяв та клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 27.05.2022 р. справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

В обгрунтування заявлених вимог позивачем надано експрес-накладну ТОВ «Нова Пошта» № 3578 від 20.12.2021 р. на суму 2228 грн.

Який саме товар було придбано та в чому виявилась невідповідність заявленому в інтернет-магазині та отриманому товарі позивачем не зазначено.

При отриманні посилки у ТОВ «Нова Пошта» позивачем не було оглянуто її вміст.

Варто зазначити, що позивачем, всупереч вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів на підтвердження претензійного спілкування з відповідачами чи повідомлення у будь-який спосіб про наміри розірвати договір купівлі - продажу та повернути придбане майно.

Відтак, суд приходить висновку, що позивач не вчинив дій по сприянню відповідачам в реалізації його прав щодо повернення грошових коштів за придбаний товар чи щодо його повернення. В свою чергу відповідачі, не маючи банківських реквізитів, не можуть здійснити перерахунок грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не обґрунтовані, не доведені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Згідно п. 4 - 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, зокрема, мають право на : необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що в разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними приміщеннями або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

За змістом ч. 1, 2 ст. 15 вказаного Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Така інформація доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Зважаючи на вказане слід звернути увагу на те, що в своїх поясненнях у позовній заяві позивач підтвердив факт надання йому інформації в момент укладення договору. Вдома при перевірці товару було виявлено, що товар не відповідає заявленим характеристикам і внаслідок цього позивачу не сподобався, проте, які саме відомості про товар були йому повідомлені в момент укладення договору купівлі-продажу та які саме характеристики товару не відповідали при його огляді позивачем не зазначено.

Доказів того, що інформація доведена позивачу представниками відповідача не в повному обсязі чи недостовірна, суду не надано.

Позивачем також не надано суду жодних доказів на підтвердження претензійного спілкування з відповідачами чи повідомлення у будь-який спосіб про наміри розірвати договір купівлі - продажу та повернути придбане майно.

Суд звертає увагу на те, що доводи позивача про невідповідність характеристик придбаного товару, всупереч вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, жодним чином не доведені в суді. Більш того, позивачем навіть не зазначено, який саме товар було придбано та які характеристики були зазначені відповідачами в момент укладення договору купівлі-продажу. В свою чергу, відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, в зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «УА ПРОМ», компанія інтернет-магазин «КОВ-МАГ», третя особа ТОВ «Нова Пошта», про захист прав споживачів відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення було складено та підписано 07.06.2022 року.

Суддя