Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.

за участі секретаря судового засідання Івашко Я.С.

представника позивача адвоката Меженної В.І.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Меженна В.І., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «НАСК «Оранта»» про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.11.2020 року м. Ужгороді з вини відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак, ПАТ «Національна страхова компанія «ОРАНТА» здійснене позивачу страхове відшкодування за майнову шкоду було зменшене на суму франшизи 2 500,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача як заподіювача шкоди.

Також позивач просить стягнути з відповідача 5000грн., як компенсацію за спричинену моральну шкоду внаслідок ДТП.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з огляду на наступне.

Щодо стягнення суми франшизи зазначає, що після отримання Постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 року у справі 308/12418/20, в якій його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, він звернувся до позивача з проханням надати належні реквізити рахунку для перерахування коштів, однак останній їх не надав, на офіційні його звернення не реагував. Лише після отримання копії позовної заяви від 14.12.2021 вдалося з`ясувати реквізити карткового рахунку позивача, який використало ПАТ «HACK «Оранта» для офіційної сплати страхового платежу, у зв`язку з чим 25.04.2022 року позивачу було перераховано 2500 грн. франшизи.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви не надані докази, які б підтверджували факт завдання йому моральної шкоди внаслідок пошкодження майна, а саме транспортного засобу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до душевних страждань. Зокрема, відсутні докази щодо суттєвого пошкодження майна, тривалості часу неможливості користування ним, розміру та суті вимушених змін у його життєвих стосунках, порушення звичайного перебігу життя та обставин в яких воно проявилося, нераціональних витрат часу, документів що свідчили б про пошук коштів на ремонт автомобіля, наявності проблем на розв`язання яких витрачені душевні зусилля тощо.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідачем в добровільному порядку відшкодовано суму франшизи, у зв`язку з чим просив суд прийняти відмову від позову в цій частині, та вирішити питання про повернення йому з бюджету судового збору у сумі 908грн.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000грн., то просить суд задоволити позов у цій частині, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 04.04.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Меженна В.І. просила прийняти відмову від позову в частині стягнення 2500грн. франшизи, провадження у справі в цій частині закрити. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у сумі 5000грн. задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував з мотивів викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, повідомлялась судом про час та місце проведення судового засідання належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як установлено судом 17.11.2020| року о 15 год.10 хв. в м. Ужгороді по вул. Л. Толстого біля будинку № 15 мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача та відповідача. Так, відповідач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Santa fe», р.н. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «GEELY СК 1.5L» р. н. НОМЕР_2 , яким керував позивач, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Право власності позивача на транспортний засіб марки « GEELY СК 1.5L», р. н. НОМЕР_2 підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 31.10.2012 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Hyundai Santa fe», р.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, була застрахована згідно полісу ЕР 201438681 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за договором страхування укладеним з ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Як установлено зі страхового акту від 06.12.2020 сума страхового відшкодування за даним страховим випадком становить 7066,48грн. Розмір франшизи 2500грн.

25 лютого 2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» листом №09-02-16/1-04/2212 роз`яснило ОСОБА_1 про необхідність компенсувати ОСОБА_2 суму 2500грн. франшизи як потерпілій стороні.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідачем в добровільному порядку відшкодовано суму франшизи, у зв`язку з чим просив суд прийняти відмову від позову в цій частині.

Вирішуючи питання про прийняття відмови від позову в частині стягнення франшизи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і при цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З врахуванням вище наведеного та змісту заяви представника позивача про відмову від позову в частині стягнення 2500грн. франшизи та закриття провадження у справі в цій частині, у зв`язку з добровільним відшкодуванням відповідачем вказаної суми, встановлені правові підстави для рішення про прийняття відмови від позову позивача в цій частині та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України в разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесені ним у справі витрати з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи, що відповідачем добровільно було перераховано позивачу суму франшизи, а розгляд справи по суті ще не було розпочато судом, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні до суду, інші 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача при зверненні до суду з позовом до було сплачено судовий збір з даної позовної вимоги у сумі 908грн.

Щодо позовним вимог про стягнення моральної шкоди.

Позивач просить стягнути з відповідача 5000грн. моральної шкоди. Таку шкоду позивач обґрунтовує тим, що вищезазначеною дорожньо - транспортною пригодою позивачу завдано сильного емоційного потрясіння, заподіяно душевні страждання внаслідок пошкодження майна - автомобіля. Виникла необхідність здійснювати ремонт автомобіля та не можливість певний час користування ним. Дана шкода також полягає в моральних стражданнях позивача, переживаннях і клопотах з приводу ДТП, захисту своїх прав. Наслідки даної події призвели до порушення звичайного перебігу життя позивача, погіршилися гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності. Виникла також необхідність нераціональних витрат часу, знаходження коштів на ремонт автомобіля, душевних зусиль на розв`язання даної проблеми. На певний період часу суттєво змінився і спосіб життя позивача, з`явилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування. На тривалий час після ДТП йому та його рідним довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 12.03.2019 року в справі № 920/715/17, від 10.10.2018 року в справі №640/3837/17; від 04.07.2018 року в справі № 638/14260/16 у спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність є причиною, а моральна шкода, яка спричинена потерпілій особі - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Суд вважає доведеним позивачем, що внаслідок вчинення відповідачем ДТП він зазнав переживань та хвилювань з приводу пошкодження належного йому майна- транспортного засобу, внаслідок чого він був змушений змінити звичний спосіб життя, звертатись за захистом своїх прав, що негативно вплинуло на його душевний стан. Разом з тим, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача, та вважає, що розмір моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідача, становить 2000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 363,20 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в частині стягнення моральної шкоди (2000/5000х908грн.) грн.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1166,1187, 1194 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі)грн. моральної шкоди, а також 363 (триста шістдесят три) грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти вимог, - відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 2500грн. франшизи закрити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 454 (чотириста п`ятдесят чотири)грн.у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири)грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», адреса: вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, .

Повне рішення складено 07 червня 2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник