Справа №442/8140/21
Провадження №2/442/163/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судових засідань - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

з участю: представника позивача: О.Гирича,

представників відповідача: С.Волошин , В.Возняк,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону. До досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 . Через рік після народження дитини, відповідач поїхав до Італії на заробітки, де пробув до середини 2011 року, однак після повернення з Італії в сім`ю він так і не повернувся, оскільки, як виявилось згодом, в Італії він перебував у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився спільний син, якого теж назвали ОСОБА_4 . Згодом відповідач подав до Дрогобицького міськрайонного суду позов до неї про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 23.04.2012 шлюб між ними розірваною Син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Жодної допомоги на утримання сина від відповідача позивач не отримує. Наявність у відповідача іншої сім`ї та дитини, не позбавляє його обов`язку утримувати їхню спільну дитину. Як їй відомо, відповідач працює неофіційно далекобійником, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 4000 грн.

Процесуальні дії суду:

19.10.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 16.11.2021.

Ухвалою від 19.10.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження на 10.11.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

09.11.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, вважає його безпідставним. Звертає увагу суду на те, що після розірвання шлюбу з позивачком, між ними в позасудовому порядку було врегульовано питання участі батька ОСОБА_2 в утриманні сина ОСОБА_4 шляхом придбання квартири АДРЕСА_1 . Для цього ОСОБА_2 21.12.2012 продав за 291584 грн. належну йому трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 та за ці кошти придбав за 106000 грн. для сина ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в особі його матері ОСОБА_1 . Після придбання даної квартири, ОСОБА_1 . Після придбання даної квартири, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 переїхали до неї на постійне проживання, де й зареєстровані до тепер. Зазначає, що позивачка не мала жодної матеріальної можливості для придбання вищевказаної квартири. ОСОБА_1 у нотаріально посвідченій заяві від 21.12.2012 зобов`язалась впродовж 2013 року подарувати Ѕ ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 малолітньому синові ОСОБА_4 . Оскільки вказана квартира була придбана в рахунок сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 і до досягнення ним повноліття, тому позивачка нотаріально посвідченою заявою стверджує відсутність будь-якого характеру претензій до ОСОБА_2 , в тому числі фінансового, зокрема, щодо сплати аліментів на утримання сина. З таких підстав, вважає, що прийняв участь в утриманні сина ОСОБА_4 у натуральній формі, придбавши йому згадану вище квартиру. Просить в задоволенні позову відмовити. Крім цього, зазначає, що на його утриманні є інші малолітні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його дружина ОСОБА_7 внаслідок захворювання є непрацездатною, а малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом з дитинства. Викладені позивачкою обставини про те, що він працює далекобійником не відповідають дійсності, оскільки він працює у КЗ ЛОР «Львівський академічний обласний музично-драматиний театр ім..Ю.Дрогобича».

10.11.2021 розгляд справи відкладено за заявою представника відповідача адвоката Волошин С.П. на 01.12.2021.

29.11.2021 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що квартира, яку відповідач зазначає, що придбав за власний кошт, придбана за їхній спільний кошт. У період з 2004 по 2008 рік вони разом з відповідачем безперервно перебували в Італії та обоє заробляли кошти на своє майбутнє сімейне життя. Вважає, що житло, на яке покликається відповідач, як на особисте майно є фактично їхнім спільним майном. Після укладення договору купівлі-продажу квартири №2 відповідач поставив їй ультиматум: або вона пише додаткову розписку про те, що не матиме до нього жодних претензій стосовно аліментів на їхнього спільного сина, і він придбаває для них житло, або ж не купує нічого. Перебуваючи під психологічним тиском, вона погодилась на умови відповідача. Попри це, вважає, що відповідач, як батько, повинен брати участь в утриманні сина.

01.12.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.12.2021.

06.12.2021 представник відповідача адвокат Возняк В.Й. подав до суду заперечення на позовну заяву. Звертає увагу суду на те, що у відповіді на відзив позивачка частково визнає твердження відповідача про те, що саме ним було проведено оплату за придбання квартири АДРЕСА_1 , що й стало умовою відсутності у позивачки вимог до відповідача щодо сплати аліментів на утримання сина.

08.12.2021 розгляд справи відкладено через відсутність електропостачання у приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на 25.01.2022.

Представник позивача адвокат О.Гирич позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоовлити.

Представник відповідача адвокат С.Волошин в судовому засіданні позов заперечила, покликаючись на обставини, викладені у відзиві, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача адвокат В.Возняк позов заперечив, вважає такий необґрунтованим та безпідставним. Додатково зазначив, що дохід відповідача є фіксованим та складає 5393 грн. На утриманні відповідача є непрацездатна дружина та ще двоє синів, молодший син хворіє. А тому, він не має фінансової можливості сплачувати аліменти.

Встановлено судом:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.04.2012 розірвано.

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати, пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, молодий вік відповідача, його матеріальний стан, те, що на його утриманні перебувають ще 2 малолітніх дітей та дружина, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання сина аліменти у розмірі по 1250 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 18.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

З приводу заперечень відповідача про те, що ним з дружиною укладено договір, яким припинено права на аліменти для дитини у зв`язку з придбанням ним квартири АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне:

21.12.2012 ОСОБА_1 складено нотаріально посвідчену заяву, в якій остання стверджує про те, що бере на себе зобов`язання відчужити (подарувати) впродовж 2013 Ѕ ідеальну частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 малолітньому синові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує про відсутність будь-якого характеру претензій, в тому числі фінансового, зокрема щодо сплати аліментів на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог ст.89 СК України (в редакції чинній на момент складення заяви) подружжя, а також особи, шлюб між якими було розірвано, мають право укласти договір про припинення права на утримання взамін набуття права власності на житловий будинок квартиру чи інше нерухоме майно або одержання одноразової грошової виплати. Договір, за яким передається у власність нерухоме майно, має бути нотаріально посвідчений і підлягає державній реєстрації.

У п.4.17 гл.5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що між батьками, один з яких проживає окремо від дитини, з дозволу органу опіки та піклування може бути укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає вищевказану заяву як належний доказ припинення права на аліменти, так як всупереч вимогам чинного законодавства укладена у формі заяви, а не договору, тобто відображає волю лише однієї особи, а не домовленість обох сторін, такий укладено без участі (дозволу) органу опіки та піклування.

Крім цього, суд звертає увагу, що у тексті заяви зазначено, що у ОСОБА_1 відсутні до ОСОБА_4 претензії майнового характеру саме на момент складення такої заяви, а не до досягнення їхнім сином повноліття.

Водночас, суд вважає за необхідне наголосити на обов`язку батьків дбати про забезпечення права дитини на житло.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 280-281 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1250 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 18.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 908 гривень судового збору в дохід держави.

Стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 28.01.2022.

Суддя Павлів З.С.