КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/1194/15-ц
Провадження № 2-во/947/59/22
УХВАЛА

07.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі №520/1194/15-ц, виданому 07.08.2018 року Київським районним судом міста Одеси по цивільній справі № 520/1194/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та відшкодування матеріальних збитків, шляхом зазначення вірного ІПН боржника, як НОМЕР_1 , замість помилково зазначеного НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2022 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Заявниця надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 3 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд питання щодо виправлення помилки у виконавчому листі в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №520/1194/15-ц, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч 1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №520/1194/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та відшкодування матеріальних збитків.

Постановою Верховного суду від 26.06.2018 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11.08.2016 року в частині вирішення первісного позову скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні відмовлено. В іншій частині рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11.08.2016 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 8414,58 грн.

На виконання вказаної постанови, 07.08.2018 року Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №520/1194/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 8414,58 грн.

Як вбачається з виконавчого листа в графі «Прізвище, ім`я та по батькові (повне найменування боржника)» зазначено ІПН боржника, як НОМЕР_2 .

У відповідності до поданої до суду довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_2 , ІПН останньої НОМЕР_1 .

За наслідком викладеного, суд вважає доводи заявника про допущення помилки у виконавчому листі в частині невірного зазначення ІПН боржника, доведеними.

Одночасно судом враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду не залежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Дослідивши та вивчивши матеріали цивільної справи №520/1194/15-ц, оскільки рішення по вказаній справі набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, а наявність допущеної судом помилки у виконавчому листі виданому судом для його виконання, перешкоджає примусовому виконанню рішення суду, суд вважає за необхідне виправити вказану помилку у вказаному виконавчому документі, за наслідком чого заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі задовольнити.

Виправити помилку у виконавчому листі №520/1194/15-ц, виданому 07.08.2018 року Київським районним судом міста Одеси, зазначивши у графі: «Прізвище, ім`я та по батькові (повне найменування боржника)» вірно ІПН боржника, як « НОМЕР_1 », замість помилкового « НОМЕР_2 ».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 07.06.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.