Справа № 449/1503/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Савчак А.В.,

секретаря судового засідання Подусівська Л.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Бібрської міської ради про визначення порядку та способів участі у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Бібрської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача з даним позовом та просить встановити ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5 такі способи участі: побачення за місцем проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 у першу та третю неділю місяця з 17.00год. до 20.00год.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.09.2011р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_5 . Від народження дитини вони проживали у квартирі її матері в АДРЕСА_1 . Рішенням Перемишлянського районного суду від 11.07.2016р. шлюб між ними було розірвано за ініціативою ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 дуже мало цікавився дитиною. Участі у її вихованні майже не брав, матеріальної допомоги взагалі не надавав. Іноді він забирав дочку на вихідні і відвозив до своєї сестри та матері. Він кричав до дитини, вона бачила його постійно у нетверезому стані. За останні 6 місяців відповідач не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться дитиною. Усі питання щодо виховання дитини вона вирішує сама, без участі та підтримки відповідача. Замість участі у вихованні дитини ОСОБА_3 погрожує позивачці в смс-повідомленням та безпідставних скаргах.

Відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву та просить зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та побаченні з дочкою ОСОБА_6 , визначивши спосіб його участі у вихованні дочки ОСОБА_7 , встановивши йому систематичні побачення, можливість спільного відпочинку та відвідування донькою за місцем його проживання в АДРЕСА_2 , а саме: 1 та 3 неділю кожного місяця з 11год. до 20год. та 2 і 4 тиждень кожного місяця з 18год. п`ятниці до 20год. суботи. Щорічно у дні релігійних свят з 10 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. 8 січня та другого дня Великодніх свят; щорічно в літній період з 10 год. 00 хв. 5 серпня по 20 год.00 хв. 19 серпня; у випадку хвороби дитини відвідування дитини по місцю її проживання в узгоджений з матір`ю час. Зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою в телефонному режимі, повідомляти його про захворювання дитини та узгоджувати з ним вибір лікаря та час звернення до нього.

Свій позов ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 їх дочка ОСОБА_8 залишилась проживати з матір`ю в м.Бібрка, а він проживав в м.Перемишлянах. Однак після розлучення він брав активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, купував продукти, одяг, іграшки, покращував їй умови проживання в квартирі матері. На вихідні, свята, канікули, літній період забирав дочку до себе в м.Перемишляни, де вона спілкувалася та проводила час разом з ним а також із своєю хресною мамою та її сім`єю. Крім цього він давав щотижня ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000грн. на утримання дочки ОСОБА_7 . Між ним та колишньою дружиною ОСОБА_1 дійсно виникали сварки через те, що вона погано слідкувала за дитиною, часто давала йому дитину в неохайному стані, в квартирі був безлад.

З квітня 2021р. він перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з ДТП а тому не мав можливості спілкуватись і бачитись з дочкою. В той же час відповідачка не дозволяла його родичам матері та сестрі спілкуватись з донькою. Після його виписки з лікарні у другій половині травня 2021р. на його телефонні дзвінки дитина не відповідала, а згодом його номер телефону взагалі заблокували. На його прохання на зустрічі з дитиною ОСОБА_1 не реагувала, тому в жовтні 2021р. він був змушений звернутись до органу опіки та піклування для визначення порядку та способу його участі у вихованні дитини.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Проти зустрічного позову заперечили.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти позову позивачки заперечили. Підтримали вимоги зустрічного позову.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Бібрської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, - ОСОБА_9 подала суду висновок органу опіки та піклування, в якому міститься позиція органу, який вона представляє.

Допитавши в якості свідка відповідача ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_10 , дослідивши письмові докази, з`ясувавши думку самої дитини ОСОБА_5 , судом було встановлено:

Відповідач ОСОБА_3 дав суду такі покази (в порядку ст.234 ЦПК України). Він з позивачкою розлучились в 2016 році. Та проживали роздільно: позивачка в м.Бібрка, відповідач у м.Перемишляни. Після розлучення спільно виховували дитину. Він часто забирав дитину до себе, після того як вона почала ходити в школу - возив її в школу, часто донька залишалась в нього ночувати. Між ним та позивачкою часто виникали сварки та непорозуміння навіть після розлучення. 31.03.2021 року він попав в ДТП та отримав значні травми, значний проміжок часу він не пам`ятає що з ним відбувалось (чи через травму чи через ліки). З вересня 2021 року він трішки відновився та захотів побачити дитину, однак, дружина йому відмовила, а з донькою він напряму говорити не міг. Таким чином з березня 2021 року і до тепер він жодного разу не бачив дитини (один раз ніби дитина приходила, однак, він цього не пригадує). Відповідач звернувся до органу опіки та піклування Бібрської міської ради для визначення йому способу участі в вихованні дитини. Після чого позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Свідок ОСОБА_10 (сестра відповідача) дала суду такі покази. Після розлучення брата, останній часто брав дитину до них, кожного ранку возив дитину з ОСОБА_11 до ОСОБА_12 в садочок. Ходив на виступи до дитини в садочок, водив на гуртки. Яна мала кімнату в квартирі батьків (бабці та дідуся) і на вихідні часто проводила час в них. Вона гралась з її дітьми (які є майже однолітками). Після того як ОСОБА_8 пішла в школу, її брат (відповідач) часто забирав доньку з ОСОБА_12 та привозив в ОСОБА_11 , відвозив в школу. Після того як брат попав в ДТП, свідок часто просила позивачку, щоб вона привела доньку, щоб його провідала. Лише в грудні 2021 року позивачка погодилась, що свідок забрала дитину і привезла до батька. Забравши дитину від батьків позивачки свідок привезла її до ОСОБА_11 , де в цей час перебував відповідач (через травму чи через ліки брат цього навіть не пригадує). Але через 15 хвилин після того як вони приїхали, мати ОСОБА_13 подзвонила і в категоричній формі наказала привезти дитину до неї на роботу. Що свідок і виконала. В цей день між ОСОБА_1 та матір`ю свідка (бабусею ОСОБА_7 ) в присутності дитини виник словесний конфлікт з приводу можливості частіше бачити дитину. Після цього, позивачка обмежила доступ до дитини як батьку так і його родичам (свідку, бубці і дідусю по лінії батька). На даний час брат є інвалідом третьої групи, проживає окремо і сам дбає за себе. Можна сказати, що він відновився (наскільки це можливо). Часто свідок просить брата побути з її дітьми поки вона працює.

Малолітня ОСОБА_5 дала суду такі покази. Поки вона ходила в садочок, батько завжди забирав її з садочку, часто проводила час з батьком на вихідних. Як правило, він забирав її в п`ятницю і відвозив до хресної ( ОСОБА_10 ), де вона гралась з братиком та сестричкою. Так було і під час школи. В суботу та неділю вона проводила час з татом. Після ДТП хресна один раз привозила її побачити тата. Вона була там 15 хвилин, трошки побавилась, але подзвонила мама і накричала на неї чому вона поїхала до тата без дозволу. Хресна відвезла її до мами. Потім приїхала бабця (по лінії тата) привезла окуляри, які вона забула в тата, - між мамою та бабцею почалась сварка. Загалом вона б хотіла, що б тато не сварився на маму і всі помирились. Яна розповідала, що відповідач заставляв її брехати і плювати на маму, однак, коли це було і як виглядало вона пояснити не змогла (як пояснила психолог чи є це власні спогади дитини відповісти однозначно не можна). Зараз вона живе з мамою і новим татом ОСОБА_14 , який навчив її плавати, кататись на роликах і самокаті.

З пояснень дитини, суд приходить до висновку, що в дитини, загалом, є хороші спогади про батька ОСОБА_15 . В свій час він проводив з нею багато часу. Тим не менше на даний час дитина уникала побачень з татом через те, що тато часто сварився з мамою. В спогадах дитини також залишилась сварка між мамою та бабусею (по лінії тата).

В наданій психологічній характеристиці психоемоційного стану дитини ( ОСОБА_5 ) та сімейних відносин теж згадуються такі причини небажання бачитись з батьком. Це ж відображено і в психолого-педагогічній характеристиці учениці ОСОБА_5 .

Факт існування неприязних відносин між сторонами також підтверджуються текстовими повідомлення, в яких містяться погрози від відповідача позивачці. Однак, ними також підтверджуються бажання батька бачити дитину і небажання позивачки говорити на цю тему.

Суду також надані ряд інших письмових доказів, які підтверджують факт участі батька у вихованні дитини, належні умови проживання тощо. Однак, дані докази не мають суттєвого значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В той же час ч.8 ст. 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналогічні за змістом положення містяться в Конвенції про права дитини, а також в судовій прктиці ЄСПЛ.

Таким чином, слід забезпечити баланс між інтересами дитини та правом батька спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні.

З наданих доказів, суд приходить до висновку, що неприязні відносини між колишнім подружжям, нажаль, відображаються на дитині і її відносинах з батьком (відповідачем). Найкращим виходом із даної ситуації буде максимально зменшити будь-яке спілкування і контакти між батьками малолітньої ОСОБА_7 .

З огляду на це, побачення батька з дитиною за місцем її проживання є недоцільним, - тому позові вимоги позивачки слід залишити без задоволення.

В той же час позовні вимоги відповідача підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дочкою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, не встановлено. Хоча слід зазначити, що відповідачу слід уникати сварок та різких висловлювань в сторону колишньої дружини при дитині.

Більш того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні неповнолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Часткове задоволення позовних вимог, обумовлено тим, що: малолітня ОСОБА_8 має певну насторогу щодо побачень з батьком та уникала спілкування з ним навіть по телефону; відповідач бажає бачитись з дитиною практично кожні вихідні, що буде не справедливо по відношенні до матері, яка працює і теж має право на вихідних проводити час з дитиною.

Частиною першою ст..141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_3 , 454 грн. 00 коп. сплаченого ним судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157-159 СК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Бібрської міської ради про визначення порядку та способів участі у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Бібрської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини задоволити частково.

Визначити ОСОБА_3 такий спосіб участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 :

- починаючи з 11 год. 00 хв. суботи по 18 год. 00 хв. неділі (першу та третю суботу та неділю кожного місяця), або будь-які інші чотири попередньо узгоджені дні в місяць;

- щорічно у дні релігійних свят з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. 8 січня та другого дня Великодніх свят;

- щорічно в літній період з 10 год. 00 хв. 5 серпня по 20 год.00 хв. 19 серпня або будь-які інші попередньо узгоджені 15 днів у році;

- у випадку хвороби дитини надати право відвідати дитину по місцю її проживання/перебування тривалістю не менше години в день в узгоджений з матір`ю час.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 454 грн. 00 коп. сплаченого ним судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.06.2022 р.

Позивач:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_3

Відповідач:

ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

Третя особа:

Орган опіки та піклування Бібрської міської ради: 81220, вул.Тарнавського, 22 м.Бібрка Львівського району Львівської області .

Суддя А. В. Савчак