ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3998/22 Справа № 201/4156/21 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року, яке ухвалено суддею Ткаченко Н.В.у м.Дніпрі, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»(надалі - АТ КБ «ПриватБанк») який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.06.2010 року, ОСОБА_1 отримав кредитву вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків та інших витрат за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом у Заяві № б/н від 01.06.2010 року, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним таПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк»,у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», Договір про надання банківських послуг.

Позивач зазначає, що він виконав зобов`язання в повному обсязі, а відповідач не виконав умови договору, не сплачує кошти за кредитом, відсотками відповідно до умов Договору.

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 12.04.2021року, утворилася заборгованість, яка становить 24446,73 грн., та складається із19231,14 грн. - прострочена заборгованості за тілом кредиту, 5215,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Посилаючись на вище викладене, позивачпросив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 24446,73грн. та судовий збір .

РішеннямЖовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором надання банківських послуг б/н від 01.06.2010 року, станом на 12.04.2021року, у розмірі, з яких:19231,14 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 5215,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 2270 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що Банк не надав доказів на підтвердження наявності заборгованості та її розмір. Банком не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження видачі кредиту та його часткового погашення. Позовна заява не містить доказів направлення позивачем досудової вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості. Крім того, суд не врахував висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 року, справа № 342,180/17, у постанові від 17.07.2019 року у справі № 175/4576/14ц.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Заяви б/н від 01.06.2010 року, підписаної відповідачем, ПАТ «КБ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Універсальна, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до наданої суду першої інстанції довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , сплата відсотків за користування кредитом встановлена у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.21).

Спір виник з приводу заборгованості за кредитом, наданим позичальнику ОСОБА_1 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 12.04.2021 року, утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунків позивача, становить 24446,73 грн., та складається, зокрема із 19231,14 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 5215,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Відповідно до наданої суду першої інстанції довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , сплата відсотків за користування кредитом встановлена у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема 19231,14 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 5215,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то він повинен нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 , підписавши Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань, погодився із визначеними процентами.

Отже, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 3,0 % на місяць.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, станом на 12.04.2021 року, в сумі 24446,73 грн., яка складається із 19231,14 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 5215,59 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Колегія суддів перевірений наданий позивачем розрахунок заборгованості та колегія суддів вважає його вірним та погоджується з ним.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що Банк не надав доказів на підтвердження наявності заборгованості та її розмір. Банком не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження видачі кредиту та його часткового погашення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки з наданих суду першої інстанції позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач активно користувався кредитною карткою, знімав грошові кошти, розраховувався. Зазначений розмір заборгованості колегією суддів перевірений та колегія суддів з ним погоджується.

Доводи апеляційної скарги, що позовна заява не містить доказів направлення позивачем досудової вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Не направлення досудової вимоги не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував висновки, викладені Верховним Судом у Постанові від 03.07.2019 року, справа № 342,180/17, у постанові від 17.07.2019 року у справі № 175/4576/14ц, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_1 , підписавши Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», погодив тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань, погодився із визначеними процентами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 червня 2022 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко