Ухвала

06 червня 2022року

м. Київ

справа № 296/2754/19

провадження № 61-4557ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 62 089,05 грн за кредитним договором № б/н від 21 січня 2013 року.

Рішенням Корольовський районний суд м. Житомира від 17 листопада 2021 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з

АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2021 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

15 травня 2022 року засобами поштового зв`язку представник

АТ КБ «Приватбанк» Власенко А. О. подав касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який

стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливої ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат (пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України) після її апеляційного перегляду та, відповідно, постанова апеляційного суду прийнята за результатами перегляду такої ухвали не підлягає касаційному оскарженню.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд зокрема в ухвалах

від 10 грудня 2020 року в справі № 552/3073/19, від 11 грудня 2020 року в справі № 367/9410/16, від 26 травня 2021 року у справі № 521/6512/15-ц, від 27 січня 2022 року у справі № 569/4077/16.

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, не підлягає розгляду викладене у касаційній скарзі клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у цивільній справі № 296/2754/19.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта