Справа № 183/471/22
№ 2-н/183/301/22

У Х В А Л А
31 січня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину, -
27 січня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, в якій остання просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.
На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було зроблено запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
31 січня 2022 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла довідка з відділу надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради про реєстрацію місця проживання боржника.
Як встановлено у п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Оцінюючи наявність або відсутність права грошової вимоги заявниці до ОСОБА_2 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .
Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано доказів проживання з нею дитини, а самі лише посилання заявника на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому не приймаються судом.
Таким чином, із наданих заявником документів неможливо однозначно встановити факт проживання дитини із заявником ОСОБА_1 , внаслідок чого не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги у цій частині, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260 ЦПК України,-
відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.
Роз`яснити заявникові її право звернутися повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 31 січня 2022 року .

Суддя Д.О. Парфьонов