Справа № 761/3279/22
Провадження № 2/761/7589/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із даним позовом.

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Тлумачення частини першої статті 30 ЦПК свідчить про те, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням).

Тобто, територіальна юрисдикція суду за позовами з приводу нерухомого майна визначається лише за правилами виключної підсудності.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини тощо.

Вказаний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року по справі № 202/5755/17 (провадження № 61-3561св18).

Судом встановлено, що позивач просить суд, виділити їй у власність квартиру АДРЕСА_1 та виділити відповідачу у власність земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровий номер :38:140:1167 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована по АДРЕСА_1 , на якій розміщені два незавершені будівництвом житлові будинки.

В обґрунтування звернення до Шевченківського районного суду м.Києва з даним позовом позивачем до позовної заяви додано висновки про вартість об`єктів нерухомості.

Разом з тим, позивач у своїй заяві сама вказує на те, що загальна орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :38:140:1167 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована по АДРЕСА_1 , на якій розміщені два незавершені будівництвом житлові будинки становить 6233500,00 грн., однак, точна сума може бути визначена експертизою. Окрім того, позивачем додано до матеріалів справи роздруківки з інтернет-сайту оголошень про вартість схожих будинків, яка становить від 3 до 11 мільйонів гривень. Саме у зв`язку тим, що вартість нерухомого майна, яке знаходиться в селі Хотянівка, Вишгородського району, Київської області, і яке вона просить виділити відповідачеві, є більшою, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за перевищення вартості частки в спільній власності в сумі 2 381 950 грн.

З огляду на викладене, належним судом першої інстанції, в силу вимог частини першої статті 30 ЦПК України, є суд, територіальна юрисдикція якого поширюється на територію, де знаходиться частина об`єктів нерухомого майно, вартість яких є найвищою, тобто, Вишгородський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту першого частини першої та частини третьої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що спір виник з приводу нерухомого майна, основна частка з найвищою вартістю якого знаходиться на території Вишгородського району Київської області, суд, з метою дотримання правил територіальної юрисдикції, прийшов до висновку про передачу справи за підсудністю та направлення даної цивільної справи до Вишгородського районного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 30, 31, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА