справа №761/3311/20
головуючий у суді І інстанції Волошин В.О.
провадження № 22-ц/824/2250/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 1 жовтня 2021 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: Державне підприємство «Державна циркова компанія України» Міністерства культури України про скасування акта,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві звернулось до суду з позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просило суд скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 20 січня 2014 року з ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі наказу третьої особи від 9 жовтня 2013 року № 31, з 25 жовтня 2013 року по 24 січня 2014 року ОСОБА_1 , разом з асистентами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під керівництвом артиста ОСОБА_6 , виїхали на гастролі Циркового атракціону «Дресировані леви» до Азербайджанської Республіки (м. Баку) та Республіки Грузії (м. Тбілісі).

Відповідно до пояснень керівника Циркового атракціону «Дресировані леви» ОСОБА_6 - 20 січня 2014 року на наступний день після закінчення гастролей в АО «Цирк» м. Тбілісі о 10:00 год. останній зібрав учасників атракціону, які залишилися для того, щоб демонтувати вольєри, зняти підвіску з купола цирку та спакувати реквізит.

До обов`язків ОСОБА_1 входило зняття підвіски разом з старшим працівником сцени. Знявши підвіску з купола цирку, ОСОБА_1 приєднався до своїх колег та почав скручувати троси. Близько 14:30 год. упаковку реквізиту було закінчено, після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_1 прибрали у вольєрах для звірів.

Закінчивши прибирання, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_1 йти відпочивати доки не почнуться роботи з демонтування вольєрів, які мали відбутися о 20:00 год., попередньо повідомивши його не турбувати звірів, оскільки в цьому немає необхідності та поїхав разом з сім`єю до міста.

Приблизно о 18:00 год. до ОСОБА_6 зателефонували з цирку та повідомили, що з ОСОБА_1 відбувся нещасний випадок за участі левів, після ОСОБА_6 відразу поїхав до цирку.

Зі слів повітряних гімнастів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викладених в їх поясненнях, 20 січня 2014 року вони разом з ОСОБА_1 вживали спиртні напої. Близько 18:00 год. ОСОБА_1 повідомив, що йому потрібно піти до слоновника, після чого вони разом ОСОБА_1 туди попрямували.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не помітили, як ОСОБА_1 зайшов до клітки з левом та через декілька хвилин почули крик ОСОБА_1 .

Побачивши, що лев тримає ОСОБА_1 за шию, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали відганяти лева від ОСОБА_1 металевими палицями, а робітник по догляду за тваринами ОСОБА_11 , що прибула на крик, терміново викликала на допомогу ОСОБА_12 , який за допомогою вогнегасника відігнав тварину від потерпілого.

Згідно змісту службової записки керівника атракціону «Маски» компанії «Росгосцирк» ОСОБА_12 - ОСОБА_1 знаходився в напівпритомному стані, на його тілі були численні вдавлені рани від кликів, а шия почала набрякати.

Приблизно через 20-30 хв. прибула карета швидкої допомоги, яка доставила ОСОБА_1 до Центральної університетської клініки ім. Академіка Кіпшідзе м. Тбілісі, де ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11:15 год. він помер.

У зв`язку з настанням нещасного випадку було утворено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку.

За наслідками роботи, комісія зі спеціального розслідування дійшла висновку про те, що даний нещасний випадок підпадає під дію п.п. 3 п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2012 року (далі по тексту - Порядок № 1232), а тому пов`язаний з виробництвом та має бути складено акт за формою Н-1/П.

З висновком комісії не погодився член комісії, страховий експерт з охорони праці відділу профілактики страхових випадків управління виконавчої дирекції Фонду соціального України у м. Києві - Гриценко В.М. На думку сторони позивача акт Н-1 складений комісією з порушенням вимог Порядку розслідування, а тому такий не може бути підставою для відшкодування потерпілому шкоди, відповідно до законодавства про загальнообов`язкове соціальне страхування та повинний бути скасований.

Позивачем проводилися спроби досудового врегулювання спору шляхом надсилання звернення про проведення повторного розслідування №7627-5 від 12 листопада 2019 року до відповідача, у відповідь на яке було отримано відмову №8/3/19/20008 від 21 листопада 2019 року.

Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, і на думку сторони позивача, посилання комісії зі спеціального розслідування на п.п. 3 п. 15 Порядку № 1232 є безпідставними, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 1 жовтня 2021 року позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській, третя особа: Державне підприємство «Державна циркова компанія України» Міністерства культури України про скасування акта задоволено.

Скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 20 січня 2014 року в Державному підприємстві «Державна циркова компанія України», затверджений 1 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління Держпраці у Київській області на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві судовий збір в сумі 2102 грн.

Відповідач Управління Держпраці, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 1 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що на адресу Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві надійшло повідомлення про наслідки нещасного випадку, що стався 20 січня 2014 року з артистом цирку ОСОБА_1

Територіальним управлінням 30 січня 2014 року №16-Р створено наказ щодо проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком що стався в ДП «Державна циркова компанія України» з артистом цирку ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 5 жовтня 2015 року № 21 в ході проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком використовуються матеріали напрацьовані комісією Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві. Відповідно до наказу від 9 жовтня 2013 року № 31 ДП «Державна циркова компанія України» Міністерства культури України потерпілий ОСОБА_1 разом з іншими працівниками цирку був відряджений до м. Тбілісі на гастрольний тур Циркового атракціону «Дресировані леви» з 25 жовтня 2013 року до 24 січня 2014 року.Згідно пояснень керівника Циркового атракціону «Дресировані леви» ОСОБА_6 20 січня 2014 року, о 10 год. 00 хв. він зібрав учасників атракціону, що залишилися, для демонтажу вольєрів, зняття підвісок з куполу цирку та спаювання реквізитів.Близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 прибирали у вольєрах звірів, потім ОСОБА_1 пішов відпочивати до початку монтажу вольєру звірів що мало відбутися о 20 год. 00 хв. попередньо повідомивши не турбувати звірів.Близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 зателефонували та сказали що ОСОБА_1 знаходиться у вольєрі левів без свідомості, а гімнасти пробують відігнати лева. З пояснень повітряних гімнастів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відомо, що вони разом з потерпілим розпивали спиртні напої. Потім близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 сказав що хоче піти до слоновника, який виявився закритим, потерпілий відкрив його і всі разом зайшли. Повітряні гімнасти дивилися на левенят і не помітили як потерпілий ОСОБА_1 зайшов у вольєр до левів. Коли вони повернулися то побачили що лев тримає потерпілого за шию. Вони взяли металеві палиці та почали відбивати лева від ОСОБА_1 .Почувши крик, робітники вольєру почали кликати на допомогу та подзвонили керівнику. За допомогою вогнегасників відігнали тварину від потерпілого. Через 20 - 30 хв. прибула карета швидкої медичної допомоги та доставила потерпілого до лікарні де він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Вказує, що відповідно до ч.1 п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (надалі - Порядок) обставинами, за яких нещасний випадок визначається таким, що пов`язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1 є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні.

Зазначає, що нещасний випадок стався на території АО «Цирк» м. Тбілісі під час гастрольного туру Циркового атракціону «Дресировані леви» куди потерпілий ОСОБА_1 разом з іншими працівниками був направлений у відрядження згідно наказу від 9 жовтня 2013 року № 31 ДП «Державна циркова компанія України» міністерства культури України. Не погоджуючись з таким рішенням комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві звернулося з позовними вимогами до Шевченківського районного суду м. Києва щодо скасування Актів за формою Н-5 та Н-1 від 1 листопада 2019 року.

Вказує, що суд першої інстанції прийняв рішення, в якому задовольнив вимоги позивача, з чим відповідач не може погодитися. А отже, вважає, що дане рішення підлягає скасуванню.

16 лютого 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від в.о. начальника управління - Сливкіна П.І., в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що зміст апеляційної скарги повністю повторює текст відзиву, який надано при розгляді спору судом першої інстанції.

Наголошує на тому, що скаржником не наведено обов`язкових для скасування рішення суду першої інстанції підстав передбачених ст. 376-379 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача Управління Держпраці - адвокат Роганова Т.Г., просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу (а.с. 141-142).

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2014 року з ОСОБА_1 артистом-дресирувальником хижих звірів другої категорії ДП «Державна циркова компанія України» Міністерства культури України стався нещасний випадок. Наслідком нещасного випадку стала смерть ОСОБА_1 від перелому шийного хребця.

У зв`язку з настанням нещасного випадку було утворено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку.

За наслідками роботи, комісія зі спеціального розслідування дійшла висновку про те, що даний нещасний випадок підпадає під дію п.п. 3 п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2012 року (далі по тексту - Порядок № 1232), а тому пов`язаний з виробництвом та має бути складено акт за формою Н-1/П.

З висновком комісії не погодився член комісії, страховий експерт з охорони праці відділу профілактики страхових випадків управління виконавчої дирекції Фонду соціального України у м. Києві - Гриценко В.М. На думку сторони позивача акт Н-1 складений комісією з порушенням вимог Порядку розслідування, а тому такий не може бути підставою для відшкодування потерпілому шкоди, відповідно до законодавства про загальнообов`язкове соціальне страхування та повинний бути скасований.

Позивачем проводилися спроби досудового врегулювання спору шляхом надсилання звернення про проведення повторного розслідування №7627-5 від 12 листопада 2019 року до відповідача, у відповідь на яке було отримано відмову №8/3/19/20008 від 21 листопада 2019 року.

Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, і на думку сторони позивача, посилання комісії зі спеціального розслідування на п.п. 3 п. 15 Порядку № 1232 є безпідставними, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Апеляційний суд враховує, що не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню, відповідач Управління праці в своїй апеляційній скарзі всупереч вимог ст. 356 ЦПК України взагалі не зазначив, в чому, на його думку, полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом пункту 34 Порядку № 1232, що діяв на час складання оспорюваних актів, посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою-підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до пункту 54 Порядку в разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Державної служби України з питань праці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги Порядку.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 зроблено висновок, що «перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду».

Виходячи з вищезазначеного Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві не відноситься до осіб, яким надано право оспорювати зміст вищезазначених актів, оскільки оспорювані акти не зачіпають і не порушують прав та інтересів позивача.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 8 квітня 2020 року у справі № 582/481/18 (провадження № 61-8565св19), від 5 червня 2020 року у справі №522/7777/15-ц (провадження № 61-3615св18), від 22 липня 2020 року у справі №758/11685/16-ц (провадження № 61-13634св19), від 30 вересня 2020 року у справі №686/19538/18 (провадження № 61-9333св19), від 22 квітня 2021 року у справі №212/1636/17-ц (провадження № 61-1366св19), а отже судова практика з даного питання є усталеною.

Так, вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Виходячи із наведеного, оскільки позивач не відноситься до осіб, яким надано право оспорювати акти форми Н-5, форми Н-1, апеляційним судом не встановлено порушення прав Управління ФСС, а отже вони не підлягають захисту, відтак позов є необґрунтованим і судом першої інстанції задоволений безпідставно.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн, від сплати якого відповідач звільнений на підставі п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 1 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві в позові до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: Державне підприємство «Державна циркова компанія України» Міністерства культури України про скасування акта.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві (м. Київ проспект Перемоги 92/2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ.О. Писана
Судді К. П. Приходько
С.О. Журба