КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/82/19
Провадження № 2/552/661/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2022 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі: судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Савченко О.О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 45748,45 гривень та судові витрати в сумі 1762 гривень.

Свій позов обґрунтували тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №GP-4259575 від 04.03.2013 року на підставі якого видано кредит в сумі 9728 гривень. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а отже утворилась заборгованість за кредитом в сумі 7267 гривень, 6052,90 гривень заборгованість за процентами, 1408,95 гривень заборгованість за комісією, 31019,60 гривень штрафні санкції.

Відповідно до ухвали суду від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

20.03.2019 року по справі винесено заочне рішення.

28.12.2021 року ухвалою суду скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні. В своїх запереченнях посилались на те, що строк позовної давності щодо заборгованості минув, що є підставою для відмови в задоволенні позову, а також вказували на необґрунтованість позовних вимог. Відповідач просила стягнути судові витрати в сумі 454 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 14000 гривень.

Суд заслухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Згідно позову, 04.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №GP-4259575, на підставі якого останній видано кредит у розмірі 9728 грн.

Із позовної заяви вбачається, що 19.07.2016 року ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ "ПУМБ"; ПАТ "ПУМБ" став правонаступником ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" та на баланс ПАТ "ПУМБ" передана заборгованість за кредитним договором.

При цьому, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що зобов`язання відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» перейшли до АТ «ПУМБ»; що перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача існувала заборгованість на час припинення товариства і який саме її розмір; що відповідач взагалі має заборгованість за кредитним договором №GP-4259575 від 04.03.2013 року у заявленому позивачем розмірі.

06.06.2018 року АТ "ПУМБ" направив ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про те, що він є правонаступником ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" і ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором №GP-4259575 від 04.03.2013 року в загальному розмірі 14728,85 грн., пред`явили вимоги про негайне погашення заборгованості в строк до 13.06.2018 року.

Однак, суду не подано доказів на підтвердження отримання відповідачем зазначеної вимоги АТ "ПУМБ".

Згідно з поданого документу з назвою «Виписка з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №GP-4259575 станом на 14.12.2018 року (включно)», складеної представником АТ "ПУМБ" заборгованість перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за Кредитним договором №GP-4259575 складає 45748,45 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7267 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 1408,95 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить 6052,9 гривень; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі становить 31019,6 гривень.

З даного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором до позову неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 . Інших розрахунків чи експертиз на підтвердження розміру заборгованості за договором кредиту суду не було подано.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банками та відповідачем.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.638та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2ст.207 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В ст. 654 ЦК України встановлено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється.

За змістом частин першої-другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

В статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Так, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 кредитного договору №GP-4259575 від 04.03. 2013 року, АТ «ПУМБ», який є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», надав письмові документи, зокрема, копію анкети, пропозиції укласти договори (оферта), загальні умови договорів кредитування.

Представник позивача не подав суду розрахунку заборгованості відповідача перед банком.

Таким чином, за відсутності розрахунку заборгованості за договором кредиту від 04.03.2013 року, суд позбавлений можливості встановити розмір заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом, штрафні санкції, період їх виникнення та нарахування в позові, що унеможливлює встановлення обґрунтованості вимог банку про стягнення кредитних коштів в розмірі, що перевищує встановлений ліміт кредитування, процентів та штрафних санкцій станом на 04.01.2019 року (фактично після спливу максимального строку кредитування, встановленого договором кредиту, тобто після 04.03.2016 року).Строк кредитного договору встановлений сторонами на 36 місяців.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, право позивача нараховувати проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, пеню та штраф однозначно припинилося зі спливом максимального строку кредитування, встановленого в договорі. А тому починаючи із дати спливу строку кредитування АТ «ПУМБ» не мало права нараховувати проценти за користування кредитом та неустойку (пеню та штрафи).

Позивач не звертався до суду з вимогою про стягнення з позичальника коштів в розмірі, встановленому в ст.625 ЦК України, в разі несвоєчасного виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у заявленому банком розмірі.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову АТ «ПУМБ» з підстав його необґрунтованості.

Щодо строків позовної давності слід зазначити наступне.

За змістом статей 256,261 і 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити в позові АТ «ПУМБ» з підстав його необґрунтованості, тому суд не знаходить підстав застосування строків позовної давності на які посилався відповідач та його представник.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачем за сплату судового збору у розмірі 454 гривні підлягають до стягнення з позивача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідач надала суду детальний розрахунок витрат на правову допомогу, договір та акт виконаних робіт. З даних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 14000 гривень, які підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.137,141, 263-265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити Акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 14000 гривень та 454 гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», юридична адреса м. Київ, вул. Андріївська,4, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.06.2022 року.

Суддя О.К. Миронець