Єдиний унікальний номер 341/338/21
Номер провадження 2/341/34/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.,

секретаря судового засідання Остапчук Б.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом, поданим представником - адвокатом Рущаком Володимиром Михайловичем в інтересах довірителя ОСОБА_1 до

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС»,

- Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області,

про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Адвокат Рущак В.М. в інтересах довірителя ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ «ПБС», Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області та просить суд:

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області та ТзОВ «ПБС» на користь ОСОБА_1 337 473 гривні 29 копійок матеріального шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що є власником автомобіля Mercedes-Benz С250, д.н.з. НОМЕР_1 . 13 березня 2020 року мало місце ДТП з участю згаданого автомобіля. Користувач ОСОБА_2 , керуючи згаданим автомобілем потрапив в люк дощоприймача, в результаті чого скоїв наїзд на електроопору. Автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в діях такого складу адміністративного правопорушення.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 140 КУпАП, ОСОБА_3 , який є працівником ТзОВ «ПБС», визнано винуватим у вчиненні згаданого адміністративного правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_3 працюючи дорожнім майстром по обслуговуванню доріг не вжив заходів щодо встановлення кришки дощоприймача, в результаті чого мало місце ДТП з участю належного ОСОБА_1 автомобіля Mercedes-Benz С250 д.н.з. НОМЕР_1 .

В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Розмір спричиненої шкоди становить 337 473 гривні 29 копійок.

Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області є власником автомобільної дороги, неналежним станом якої спричинено ДТП. ТзОВ «ПБС» зобов`язане забезпечити належний експлуатаційний стан такої. Відтак, відповідачі несуть солідарну відповідальність за шкоду спричинену в результаті неналежного стану дороги.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Рущак В.М. позов підтримав з підстав викладених у такому, просив позов задовольнити.

Представником відповідача - Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області Федорівим В. подано відзив на позовну заяву, яким представник позов в частині вимог до Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області заперечив. Заперечуючи позов представник покликався на те, що Служба є державною організацією, що належить до сфери управління Укравтодору. Служба є не прибутковою організацією та одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування. Між Службою (замовником) та ТзОВ «ПБС» (підрядником) укладено Договір з експлуатаційного утримання автомобільних доріг в т.ч. і автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів. Відповідно до умов Договору, підрядник відповідає за належне утримання доріг та несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг. Враховуючи доводи позивача, належним відповідачем у справі є ТзОВ «ПБС».

В судовому засіданні представник Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській Федорів В. позов заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представником відповідача - ТзОВ «ПБС» Поповичем Я.С. подано відзив на позовну заяву, яким представник позов заперечив. Заперечуючи позов представник покликався на те, що дійсно між Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області (замовником) та ТзОВ «ПБС» (підрядником) укладено Договір з експлуатаційного утримання автомобільних доріг в т.ч. і автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів. Відповідно до умов Договору, підрядником виконуються роботи на підставі щомісячних планів-завдань та Актів дефектів. Замовник в будь-який час в праві перевірити якість виконаних робіт. Такого доручення ТзОВ «ПБС» не отримано. Позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між причиною та наслідками, протиправної бездіяльності ТзОВ «ПБС», що перебуває у причинному зв`язку з наслідками.

В судовому засіданні представник Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській Попович Я.С. позов заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Автомобіль Mercedes-Benz С250, д.н.з. НОМЕР_1 станом на березень 2020 року перебував у власності позивача ОСОБА_1 (а.с. 11).

Користувач ОСОБА_2 , 13 березня 2020 року о 08 год. 05 хв., керуючи автомобілем Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Львівській в м. Галичі, Івано-Франківської обл. скоїв наїзд на електроопору. Встановлено, що колесо авто попало у відкриту яму зливної каналізації, в наслідок чого автомобіль став не керованим. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в діях такого складу адміністративного правопорушення (а.с. 8-9).

ОСОБА_3 , працюючий в ТОВ «ПБС» дорожнім майстром по обслуговуванню доріг, 13 березня 2020 року близько 08 год. 05 хв. в м. Галич на а/д Н-09, 339 км+650 м по вул. Львівській, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан - не вжив заходів щодо встановлення кришки дощоприймача, що призвело до ДТП за участю транспортного засобу Мерседес-Бенц, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.1.5 ПДР України та ДСТУ 3587-97. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за частиною 4 статті 140 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП (а.с.10).

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz С250, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП станом 26 травня 2020 року становить 330 473 гривні 29 копійок, що стверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного судовим експертом Семенюком В.М. Висновок, на замовлення позивача, підготовлено для подачі до суду. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 13-43).

Власником автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів в межах Івано-Франківської області є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області (а.с. 46).

Між Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області (замовником) та ТзОВ «ПБС» (підрядником) укладено Договір № 7 від 21 січня 2020 року з експлуатаційного утримання автомобільних доріг в т.ч. і автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів. Відповідно до умов Договору:

-пункт 1.4. Послуги надаються підрядником на підставі щомісячних планів-завдань та Актів дефектів, затверджених замовником;

-пункт 1.6 Підрядник відповідає за належне утримання доріг та несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг.

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» (тут і далі - в редакції, чинній на момент настання дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (тут і далі - в редакції, чинній на момент настання дорожньо-транспортної пригоди) учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; (пункти 4-6, 9, 10 статті 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктами 1-3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

За приписами пунктів 2, 5, 10 розділу І «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (тут і далі - в редакції, чинній на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, далі - Правила утримання), ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

У розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Правил утримання визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Контроль за дотриманням цих Правил утримання здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та Державтоінспекцією.

Відповідно до пункту 1 Положення про Укравтодор, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 439, Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Засновником ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є держава в особі Укравтодору.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Івано-Франківській області така є державною організацією, що належить до сфери управління Укравтодору. Пунктом 2.2 Положення визначено предметом діяльності Служби, зокрема, організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд. У пункті 3.2 Положення серед обов`язків Служби закріплено, зокрема, організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху на них.

У частині першій статті 627 ЦК України закріплено правило, згідно з яким відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частина третя статті 6 ЦК України).

За правилом частини другої статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (стаття 849 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Зважаючи на наведене, саме Служба автомобільних доріг у Івано-Франківській області зобов`язана була вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням підрядником покладених на нього обов`язків своєчасно та належним чином.

Невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами, які не є стороною договору підряду.

У таких висновках Верховний Суд керується правилами статті 1172 ЦК України, відповідно яких саме замовник несе відповідальність перед третіми особами за завдану їм шкоду.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

(Висновки наведені в постанові Верховного Суду від 21 травня 2021 року у справі № 753/10817/16-ц).

Відтак, позов слід задовольнити частково. Стягнути з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, як з організації зобов`язаної вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням підрядником покладених на нього обов`язків, на користь ОСОБА_1 337 473 гривні 29 копійок матеріального шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В позові, в частині вимог до ТзОВ «ПБС», слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Судові витрати, які складаються з судового збору слід розподіли в порядку частини 1 статті 141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову повністю в частині стягнення з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, з Служби слід стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання норм частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Позивачем підтверджено сплату 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи рішення про часткове задоволення позову, зокрема стягнення з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 337 473 гривні 29 копійок матеріального шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та відмову в позові, в частині вимог до ТзОВ «ПБС», слід стягнути з Служби на користь ОСОБА_1 5 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 258-259 ЦПК України, статтями 319, 391, 405 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, статтями 9, 72 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов, поданий представником - адвокатом Рущаком Володимиром Михайловичем в інтересах довірителя ОСОБА_1 до

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС»,

- Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області

про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

- задовольнити частково.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 337 473 (триста тридцять сім тисяч чотириста сімдесят три) гривні 29 копійок матеріального шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В позові, поданому представником - адвокатом Рущаком Володимиром Михайловичем в інтересах довірителя ОСОБА_1 в частині вимог:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС» на користь ОСОБА_1 337 473 гривні 29 копійок матеріального шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

- відмовити.

В порядку розподілу судових витрат, стягнути Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 3 473 (три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 73 копійки сплаченого судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін (учасників) справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

відповідачі:

- Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вулиця Петрушевича, 1, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний код юридичної особи 25825434;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ПБС», місцезнаходження: вулиця Тичини, 8А, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний код юридичної особи 32872788.

Повне рішення складене 06 червня 2022 року.

Суддя Тарас ГАПОЛЯК