ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 399/868/21

провадження № 22-ц/4809/612/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Комунальний заклад «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, Відділ культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2022 року у складі судді Шульженко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про скасування наказу та стягнення середнього заробітку.

В обґрунтування позову зазначала, що працює викладачем за основним місцем роботи в Комунальному закладі «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, яка підпорядкована відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

01.11.2021 позивач отримала на своєму робочому місці від виконуючої обов`язки директора школи мистецтв ОСОБА_2 повідомлення від 29.10.2021 №2 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» за підписом начальника відділу культури, згідно з яким відділ культури просив надати до 05.11.2021 документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ України від 16.11.2011 року №595. Із даним повідомленням вона ознайомилася та одночасно вказала застереження у ньому про свою незгоду з викладеним.

Зазначала, що 04.11.2021 вона подала до відділу культури заяву-відповідь про відмову у задоволенні прохання щодо надання персональних даних та відмовила у задоволенні прохання відповідача надати дані про наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до вищезазначеного Переліку. Із заявою аналогічного змісту 05.11.2021 ознайомився й отримав один її примірник директор школи мистецтв.

08.11.2021 директор Онуфріївської школи мистецтв Троянський І.Г. на підставі вищевказаного повідомлення відділу культури вручив позивачу наказ №30-к від 08.11.2021 про відсторонення позивача від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Позивач не погодилася із вказаним наказом та подала письмові заперечення з якими директор ознайомився, зробивши відповідний запис.

Вважає вищевказані дії відповідачів неправомірними, оскільки при видачі оспорюваного наказу директор керувався, зокрема, наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153, а також пунктом 41-6 постанови КМ України від 09.12.2020 №1236. Вважає, що виконанням вказаних підзаконних нормативних актів було порушено її право на працю передбачене ст. 43 Конституції України, а також право на своєчасне одержання заробітної плати, яка є складовою права на працю.

Посилаючись на норми чинного законодавства у сфері захисту персональних даних та на норми Конституції України позивач зазначає, що ультимативна пропозиція начальника відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Балим С.О. щодо надання позивачем вказаних документів обмежує її конституційні права і свободи. Також, вважає незаконною процедуру відсторонення її від роботи з огляду на ст. 46 КЗпП України, п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», які зобов`язують підприємства, установи і організації усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Оскільки в оспорюваному наказі відсутнє посилання, як на підставу його винесення, на подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби про відсторонення позивача від роботи, він є безпідставним, свавільним та підлягає скасуванню.

Зауважила, що Наказ МОЗ України від 04.10.2021 року не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, а лише затверджує Перелік професій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, та стверджує, що фактично обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 самим наказом МОЗ України від 04.10.2021 року для певних професій, виробництв та організацій не визначена.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08.11.2021 №30-к про відсторонення її від роботи, підписаний директором Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради та стягнути з відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня відсторонення від роботи - 08.11.2021 по день прийняття судом рішення.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2022 року позов задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ про відсторонення від роботи ОСОБА_1 від 08.11.2021 №30-к, підписаний директором Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради.

Стягнуто з Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 року по 10.02.2022 в сумі 26 тисяч 669 гривень 94 копійок, визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради та Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі по 908 гривень з кожного.

Допущено негайне виконання рішення в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (далі Відділ культури) подав апеляційну скаргу. Вважає, рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначав, що Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають, зокрема, працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно- технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 № 2070).

Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України.

Посилаючись на зазначені обставини, Відділ культури просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечила проти її доводів та вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Зазначала, що незважаючи на те, що її посада, хоча і віднесена до переліку осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом 8АЛ8-СоУ-2, однак, саме щеплення від респіраторної хвороби СОVID -19 законодавством України не віднесено до переліку обов`язкових, а відтак відсутність у неї даного щеплення не є підставою для її відсторонення від роботи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Відповідно до наказу директора Онуфріївської школи мистецтв відділу культури і туризму Онуфріївської районної державної адміністрації Троянського І.Г. №4-к від 02.09.2014 судом встановлено, що позивач прийнята на посаду викладача сольного співу з 02.09.2014 з оплатою за фактичним навантаженням (а.с.8а).

Відповідно до засвідченої копії витягу з трудової книжки НОМЕР_1 виданої 01.09.1996 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що на підставі наказу №4-к від 02.09.2014 року позивач призначена на посаду викладача сольного співу Онуфріївської школи мистецтв, запис №16 від 02.09.2014 року, та на підставі рішення сесії Онуфріївської селищної ради від 26.01.2021 року №85 змінено найменування закладу на комунальний заклад «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, запис №17 від 23.02.2021 року (а.с.100-102).

Відповідно до повідомлення від 29.10.2021 №2 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти «COVID-19», підписаного начальником відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради С.Балим, судом встановлено, що останнє вручено 01.11.2021 року ОСОБА_1 та в якому останній повідомлено, що з 08.11.2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ від 04.10.2021 №2153 просили до 05.11.2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Та зазначено, що якщо до 05.11.2021 не буде надано один із зазначених документів, 08.11.2021 року ОСОБА_1 буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП та ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ. Також у зазначеному повідомленні ОСОБА_1 проінформовано, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме за неї страховий внесок на соціальне страхування. Період відсторонення без збереження зарплати не увійде до стажу ,що дає право на щорічну відпустку. Також судом встановлено, що позивач ознайомившись із зазначеним повідомленням висловила про свою не згоду з ним та надала заяву-відповідь про відмову у задоволенні прохання щодо надання персональних даних та заяву-відповідь на повідомлення про відмову у задоволенні прохання щодо надання персональних даних, а також подала відповідачу-1 заперечення (а.с.9, 10-20, 22).

Судом встановлено, що наказом Онуфріївської школи мистецтв Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради від 08.11.2021 року №30-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , викладача сольного співу Онуфріївської школи мистецтв, відсторонено від роботи з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. При винесенні зазначеного наказу директор школи керувався ст. 46 КЗпП, ч.2 ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 р. №1645-ІІІ, наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153, п.41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 (а.с. 21).

Відповідно до копії статуту Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради (в новій редакції), , який затверджено рішенням Онуфріївської селищної ради від 26.01.2021 року №85, судом, зокрема, встановлено, що Онуфріївська школа мистецтв є початковою ланкою спеціалізованої мистецької освіти, належить до системи позашкільної освіти, п.1.2 розділу І; комунальним закладом культури, засновником якого є Онуфріївська селищна рада, п.1.3 розділу І. Повна назва закладу: Комунальний заклад «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, п.1.8 розділу І. Онуфріївська школа мистецтв є юридичною особою, діє на підставі зазначеного Статуту, обслуговується централізованою бухгалтерією відділу культури, освіти, молоді та спорту, п.24 розділу ІІ (а.с.23-34).

Відповідно до копії посадової інструкції викладача Онуфріївської школи мистецтв, затвердженої директором Онуфріївської школи мистецтв 01.09.2020, з якою ознайомлена під підпис позивач, судом зокрема встановлено, що викладач призначається на посаду та звільняється з посади директором. Викладач безпосередньо підпорядкований директору школи навчальної роботи, порушення законодавства України, наказів, розпоряджень, інструктивних документів державних органів, управління, Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, наказів і розпоряджень директора, розпоряджень завідуючого відділом, пункти 1.1, 1.3, 5.1 (а.с.38-39, 103).

Із копії довідки про доходи виданої відділом культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської с/р 03.12.2021 року №01-18/234 судом встановлено, що середньоденна з/п ОСОБА_1 за вересень, жовтень місяці 2021 року складає 404,09 гривень (а.с.43).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

В судовому засіданні апеляційного суду представники Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Балим С.О. та адвокат Супрун Л.В. та представник КЗ «Онуфріївська школа мистецтв» Троянський І.Г. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_1 просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що незважаючи на те, що посада позивача, хоча і віднесена до переліку осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, однак, саме щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 законодавством України не віднесено до переліку обов`язкових, а відтак, відсутність у позивача даного щеплення не є підставою для її відсторонення від роботи. А, відсторонення від роботи у зв`язку із відсутністю вакцинації проти певної хвороби є суттєвим обмеженням права на працю, гарантованого статтею 43 Конституції України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені без дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Згідно з частиною 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частиною 1 статті 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 липня 1998 року № 12-рп/09 дійшов висновку про те, що термін «законодавство», що вживається у частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я (стаття 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Відповідно до статті 5 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Згідно із пунктами б, г статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (частини 1, 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Відповідно до пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України (далі - МОЗ), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року, МОЗ у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, видає накази, організовує та контролює їх виконання.

Накази МОЗ, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Нормативно-правові акти МОЗ підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази МОЗ, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

При цьому судом встановлено, що наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153).

Цей перелік доповнено наказом МОЗ № 2393 від 01 листопада 2021 року.

Відповідно до Переліку № 2153 з доповненнями обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники:

1. Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів;

2. Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів;

3. Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності;

4. Підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади;

5. Установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів;

6. Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83.

В примітці до Переліку № 2153 зазначено, що обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (з подальшими змінами і доповненнями станом на дату прийняття оспорюваного наказу 15 листопада 2021 року) встановлено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України діє карантин, продовживши дію карантину.

Пунктом 41-6 указаної постанови визначено керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04 жовтня 2021 року № 2153 (далі - перелік);

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що:

- на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Відсторонення працівника від роботи - один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам.

Судом встановлено, що на працівників Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради поширюється дія Переліку № 2153.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що у позивачки є протипоказання до проведення вказаного профілактичного щеплення остання суду не надала.

Отже, позивачка, яка працює у навчальному закладі, підлягає обов`язковій вакцинації.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2021 ОСОБА_1 вручено повідомлення від 29.10.2021 № 2 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти «COVID-19», підписаного начальником відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради С. Балим, було повідомлено про обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19, з проханням надати до 05 листопада 2021 року документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення, або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 № 595. Цим же листом було попереджено про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати за відсутності вищезазначених документів. Зі змістом вказаного повідомлення ОСОБА_1 ознайомилась 01.11.2021 (а.с.9).

08 листопада 2021 року був виданий наказ № 30-к, про відсторонення від роботи ОСОБА_1 з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

Отже, позивач мала достатньо часу для надання відомостей про отримання профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання до проведення такого щеплення.

Колегія суддів відхиляє доводи позивачки про те, що її відсторонення від роботи суперечить Конституції України та порушує її право на працю з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) дотримується послідовної практики, за якою будь-які втручання та обмеження прав особи мають бути виправданими, здійснюватися виключно відповідно до закону і мати на меті законні цілі, виправдані у демократичному суспільстві.

Верховний Суд у своїй постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17 дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим.

Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 10 березня 2021 року у справі № 331/5291/19 зазначив, що згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тобто не освіта, а саме життя, здоров`я і безпека людини визначаються найвищою соціальною цінністю. Отже, вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 53 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на освіту. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян. Держава, встановивши правило про те, що без щеплень дитина не може бути допущеною до занять, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх учнів і працівників школи або дитячого садка, а й захищає таким чином саму дитину, яка не отримала профілактичні щеплення. З огляду на суспільні інтереси, тимчасове відсторонення (до проведення щеплення, отримання позитивного висновку лікарсько-консультативної комісії) дитини від занять не призвело до порушення конституційного права дитини на освіту, яку вона може отримати в інших формах.

З огляду на викладені правові позиції наявні підстави вважати, що втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законодавстві, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином, держава, встановивши правило про те, що працівники, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відстороняються від роботи, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх учнів і працівників навчального закладу, а й захищає таким чином самого працівника, який не отримав щеплення.

Щодо посилання позивачки на порушення її конституційного права на працю слід зазначити, що відсторонення від роботи не є дисциплінарним стягненням, за позивачкою зберігається її робоче місце, а таке обмеження є тимчасовим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. 46 КЗпП України правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення від роботи позивача, як наслідок, в задоволенні позовних вимог необхідно було відмовити.

Зазначене суд першої інстанції до уваги не взяв та внаслідок неповного з`ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради підлягає стягненню судовий збір за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 2724 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради задовольнити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2022 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Онуфріївська школа мистецтв» Онуфріївської селищної ради, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про скасування наказу та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні в рахунок компенсації витрат понесених за сплату судового збору в суді апеляційної інстанції.

Понесені Відділом культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко