Справа 749/393/21
Номер провадження 2-п/749/1/22
У Х В А Л А

09 червня 2022 року місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Павленко В. В.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 10.01.2022 р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності задоволено повністю.

Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до розміру часток кожного із співвласників, припинивши право спільної часткової власності на нього, таким чином:

Виділено в натурі та визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в житловому будинку під літерою А-1: коридор «1 -1» площею 2, 7 квадратних метрів, ванна «1-2» площею 3, 5 квадратних метрів, вбиральна «1-3» площею 1, 2 квадратних метрів, кухня «1-4» площею 11, 3 квадратних метрів, житлова кімната «1-5» площею 15, 5 квадратних метрів, житлова кімната «1-6» площею 15, 4 квадратних метрів, коридор «1-7» площею 4, 0 квадратних метрів, комора «1-8» площею 2, 0 квадратних метрів, загальною площею 55, 6 квадратних метрів, та з господарських будівель та споруд: сарай під літерою Б-1, гараж під літерою б-1, ґанок під літерою а6-1, огорожа № 1 (частина), ворота з хвірткою № 2, погреб під літерою а1-1 (1/2 частина) розташованою під частиною будинку, яка належить ОСОБА_2 .

Виділено в натурі та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в житловому будинку під літерою А-1 - котельня «2-1» площею 4, 1 квадратних метрів, кухня «2-2» площею 10, 6 квадратних метрів, житлова кімната «2-3» площею 13, 1 квадратних метрів, житлова кімната «2-4» площею 7, 3 квадратних метрів, загальною площею 35, 1 квадратних метрів, та з господарських будівель та споруд: сарай під літерою В-1, ґанок під літерою а4-1, огорожа № 1 (3/5 частини), погріб під літерою а1-1 (1/2 частина) розташованою під частиною будинку, яка належить ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за отримання надлишку при поділі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 934, 00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908, 00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 4118, 64 гривень.

27.01.2022 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Заява мотивована тим, що між сторонами склався фактичний порядок користування будинком, у будинку маються дві відокремлені квартири. Відповідач перебуває в дуже складному матеріальному становищі, доглядає за матір`ю, яка потребує постійної фізичної допомоги, самостійно не пересувається. Відповідач одна виховує неповнолітнього сина, який має складну хворобу, є дитиною інвалідом, його відповідач не може залишити навіть на короткий час, сама є інвалідом ІІІ групи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС. Звертатися до нотаріуса для переоформлення документів в неї немає ні часу, ні фізичної можливості, ні матеріальних коштів. ОСОБА_2 вважає, що всі судові витрати ОСОБА_3 мала б покласти на себе. Також відповідач зазначила, що є юридично неосвіченою, тому, розуміючи, що в неї є правовстановлюючі документи на своє нерухоме майно, не звернулася за професійною допомогою і не вступила в судовий процес розгляду справи. За доводами ОСОБА_2 вона була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, тому, що не була повідомлена належним чином. Відповідач не погоджується з заочним рішенням суду в частині розподілу судових витрат та в частині стягнення компенсації за отримання надлишку при поділі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, оскільки за її доводами вона звільняється від сплати судових витрат.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 31.01.2022 р. заяву про перегляд заочного рішення у справі було залишено без руху.

07.02.2022 р. недоліки заяви про перегляд заочного рішення було усунуто.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 07.02.2022 р. призначено розгляд заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у відкритому судовому засіданні на 10.02.2022 р.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.02.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у судовому засіданні до 03.03.2022 р. для надання можливості заявнику подати докази.

Рішенням зборів суддів Щорського районного суду Чернігівської області від 28.02.2022 р. № 3 було знято з розгляду справи, що призначені з 28 лютого 2022 року до 04 березня 2022 року.

Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» № 2/0/9-22 від 08.03.2022 р. було змінено територіальну підсудність справ Щорського районного суду Чернігівської області, та визначено територіальну підсудність таких справ за Згурівським районним судом Київської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» від 04.05.2022 р. № 27/0/9-22 було відновлено територіальну підсудність судових справ Щорського районного суду Чернігівської області, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 р. № 2/0/9-22, із 05 травня 2022 року.

У судовому засіданні відповідач заперечила доводи позивача про звернення до неї в усному порядку для поділу майна, вважає, що позивач необґрунтовано звинувачує її у такій відмові. Просила визнати явку позивача в судове засідання обов`язкової, аби побачити позивача та заперечити їй щодо факту зазначеного звернення.

Факту отримання позовної заяви не заперечила, однак зазначила, що вважала, що поділ майна повинен бути здійсненим за рахунок позивача, а тому не надала значення отриманим від суду документам. Зацікавилася справою, коли побачила у рішенні, що з неї стягуються значні для неї суми коштів. Вважає це рішення неправомірним та несправедливим.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 09.06.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання заявника про визнання явки ОСОБА_3 , 1941 року народження, обов`язковою.

Представник позивача ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення, зазначила про відсутність правових підстав для її задоволення. Зокрема представником позивача було наголошено, що з матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач була обізнана з існуванням судового розгляду, навіть спілкувалася з експертом, про що зазначено нею ж у заяві. Крім того, представник позивача наголосила на тій обставині, що докази заявника не мають такого істотного значення, яке б слугувало підставою для прийняття судом першої інстанції іншого судового рішення.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто процесуальним законом передбачені обов`язкові умови, які у своїй сукупності є підставою для скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 10.06.2021 р., копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів було отримано заявником 18.06.2021 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 820 (а. с. 27).

Суд зазначає, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання та обізнана про строк та право на подання відзиву на позовну заяву.

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвала Щорського районного суду Чернігівської області від 16.11.2021 р., якою було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2021 р., була отримана ОСОБА_2 18.11.2021 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором № 208 (а. с. 126). З протоколу судового засідання від 14.12.2021 р. вбачається, що відповідач у судове засідання не з`явилася, розгляд справи було відкладено на 10.01.2022 р. (а. с. 128-129). Оригінал конверту з повісткою про призначення розгляду справи повернувся на адресу суду з причиною: адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 133), на звороті конверта містяться відмітки про дворазове ( 18.12 та 21.12) відвідування працівником відділення поштового зв`язку адресата.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачу було повністю забезпечено можливість брати участь при розгляді справи, натомість відповідач такою можливістю не скористалася та пояснила в судовому засіданні 09.06.2022 р. свою позицію з приводу цього тим, що, на її переконання, ОСОБА_3 мала оформити свою частку майна не зачіпаючи її інтересів, в тому числі майнових.

Верховний Суд у постанові від 09 червня 2020 року у справа № 506/543/16-ц звернув увагу на те, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак суд не знаходить підстав вважати неявки відповідача у судові засідання та неподання відзиву на позовну заяву такими, що обґрунтовані поважністю причин.

Крім того, у судовому засіданні заявник повністю заперечила факт спілкування з позивачем з метою досудового врегулювання спору.

Представник позивача наполягала, що у усній формі така розмова мала місце.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Попри те, що сторони справи заявляють протилежні відомості про спілкування між собою з приводу досудового врегулювання спору, і жодна із сторін не надала доказів на підтвердження цих доводів, суд зауважує, що з позиції відповідача вбачається, що остання зауважує про відсутність у неї фінансової можливості для поділу майна. Крім того, заявник декілька разів у судовому засіданні 09.06.2022 р. акцентувала увагу суду на тому, що багато років тому вона вже оформила отримане в дар майно і сплатила за це усе, що від неї вимагалось. На сьогодні, як зауважує заявник, її майно є оформленим та вона не має бажання щось змінювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Заявником не здійснено посилання на закон, який, на її думку, вимагає обов`язкової процедури досудового врегулювання спору, а відтак доводи про відсутність усного спілкування з метою врегулювання спору до звернення з відповідним позовом до суду не можуть слугувати підставою для перегляду заочного рішення.

Не може бути переглянуте заочне рішення також з підстави неправомірного, на думку заявника, покладення на неї обов`язку зі сплати компенсації за отримання надлишку при поділі майна, оскільки заявником не надано в цій частині докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не були дослідженні судом першої інстанції при розгляді справи.

Аналогічно, стосовно незгоди заявника в частині покладення на неї судових витрат за проведення експертизи та сплату судового збору суд зазначає, що факт наявності у заявника статусів постраждалої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, особи з інвалідністю третьої групи, наявності на утриманні дитини з інвалідністю, в силу вимог Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI впливу на результат розподілу судових витрат при вирішенні справи не мають. Оцінка цим доказам вже була надана судом в ухвалі від 31.01.2022 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки судом встановлено відсутність сукупності обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно частини 1 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст ухвали складено 09.06.2022 р.)