Справа № 558/737/21
номер провадження 2/558/24/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

16 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказує про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. 18 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішень Демидівського районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2010 року та 3 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 сплачував на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . На цей час син досяг повноліття, але потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається у Вищому професійному училищі №25 смт. Демидівка, форма навчання денна та завершує навчання 30 червня 2022 року. У зв`язку з навчанням, син потребує матеріальної допомоги батьків. Середньомісячні витрати на утримання сина складають 6000,00 гривень, а саме: на придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, миючих засобів, придбання і ремонт одягу та взуття, утримання житлового будинку в якому вони з сином проживають. Їй відомо, що відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатним, зареєстрований фізичною особою - підприємцем, офіційно здійснює підприємницьку діяльність та має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Вона працює та отримує заробітну плату, однак коштів, які вона отримує, не вистачає щоб забезпечити сина всім необхідним.

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення навчання, чи до досягнення ним 23 років. Судові витрати просила покласти на відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, провести без її участі та зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, визнає в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 2000,00 гривень та просив справу розглянути без його участі (а.с. 21).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4) встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Демидівської селищної ради № 218521 від 23 жовтня 2021 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю - ОСОБА_1 (позивачем по справі).

Дослідженою судом довідкою № 322 від 28 жовтня 2021 року (а.с. 8) встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Вищому професійному училищі №25 смт. Демидівка, форма навчання денна та завершує навчання 30 червня 2022 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення навчання, чи до досягнення ним 23 років.

Обставин, які б свідчили про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 908,00 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 180-182, 199, 200 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 180-183, 198-200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (Дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 16 грудня 2021 року та на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23-х років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 31 січня 2022 року.