Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/935/22
Провадження №: 2/332/1361/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ретинської Ю.І.,

секретар судового засідання Макарова В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зубенко Олександр Анатолійович до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Адвокат Зубенко Олександр Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є рідним братом неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року дитина перебуває на його вихованні та утриманні, знаходиться під його фактичною опікою. Мати дитини та його рідна мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач - їх батько покинув дитину на призволяще. Веде аморальний спосіб життя, не працює, постійно та систематично вживає алкоголь. Дитина мешкає із ним, будинок повністю облаштований для комфортного проживання дитини, дитина облікована в медичних установах, забезпечена одягом та належним харчуванням його зусиллями. Він працює та повністю забезпечує сестру усім необхідним. В свою чергу, протягом всього часу проживання дитини із ним, батько до дитини не навідувався, не цікавився її долею, наявним харчуванням, умовами її проживання, жодного разу не надавав матеріальну допомогу на її утримання. У зв`язку із цим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Просив розглянути справу у підготовчому засіданні за умови визнання позову відповідачем. Позовну заяву - задовольнити в повному обсязі. На звукофіксації не наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки позбавлення батьківських прав відомі та зрозумілі.

Третя особа у судове засідання не з`явилась. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.05.2022 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.06.2022.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, де зазначено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 28.05.2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не проявляє відносно неї батьківської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Так, згідно довідки директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 04.05.2022 № 01-24/52. Декларація на ОСОБА_3 із лікарем-педіатром Центру. Дівчинка здорова, в останнє до Центру зверталась 21.09.2021 року з приводу хвороби у супроводі тітки. Зі слів лікаря-педіатра батько з дитиною продовж року до Центру не звертався. Рекомендації щодо спостереження за дитиною здійснює тітка в повному обсязі. (а.с. 34).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 9-Б класу Запорізького навчально-виховного комплексу № 67. ОСОБА_3 знаходиться на вихованні у батька ОСОБА_2 . У вихованні йому допомагають повнолітній брат - ОСОБА_1 та тітка - ОСОБА_6 . Всі вони завжди знаходяться на зв`язку зі школою та класним керівником, завжди знаходяться на зв`язку зі школою та класним керівником, завжди відвідують батьківські збори, завжди готові допомогти школі і завжди контролюють ОСОБА_3 та виконують свої обов`язки у вихованні дитини (а.с.35).

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111).

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно витягу із протоколу № 7 Комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району вирішила одноголосно: відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР підготувати та надати до Заводського районного суду м. Запоріжжя висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).

Відповідно до висновку № 620/01-22/18.01-376 від 07.06.2022 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила: ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

Обставини справи повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнані відповідачем ОСОБА_2 у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею.

Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 року народження, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зубенко Олександр Анатолійович до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.І. Ретинська