Справа 729/1170/21
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" травня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
Судді Демченко Л.М.,
за участю секретарки Жиглій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртунельбуд» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, середнього заробітку за період затримки розрахунку,
В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача нараховану і невиплачену заробітну плату, компенсацію за дні невикористаної відпустки, середній заробіток за період затримки розрахунку заробітної плати, а також понесені ним судові витрати. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, не надав відзиву, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд приходить до висновку про необхідність проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.05.2016 був прийнятий на роботу в ТОВ «Укртунельбуд» згідно наказу №44-к від 05.05.2016 (а.с.12).
У відповідності до наказу №39-к від 29.12.2020 ОСОБА_1 звільнено згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку трудового договору, про що внесений відповідний запис до трудової книжки 31.12.2020 (а.с.12).
Після звільнення роботодавцем не було проведено остаточний розрахунок із позивачем.
Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Всупереч обов`язку виплатити вказані суми працівникові в установлені строки, роботодавець не провів розрахунок із позивачем в сумі 50 407 грн. 20 коп., а тому позовна вимога про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати підлягає задоволенню.
Окрім вищевикладеного, роботодавцем не було виплачено позивачеві компенсацію за 22 дні невикористаної відпустки.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Розрахунок компенсації за дні невикористаної відпустки позивачем здійснений у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 і у суду відсутні сумніви щодо правильності вказаного розрахунку.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6756 грн. 20 коп. Вказана сума визначена шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. (100 407, 20 грн. ? 326 днів)х 22 = 6756, 20 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку заробітної плати, слід зазначити таке.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.
Судом встановлено, що відповідач не розрахувався з позивачем після звільнення, а тому він повинен нести відповідальність за триваюче правопорушення передбачене статтею 117 КЗпП України.
Суд не погоджується із розрахунку, наданим позивачем, оскільки середньоденна заробітна плата ним визначена на весь час роботи протягом 2020 року, а не виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням (за вересень та жовтень 2020 року) становила 10 000, 00 грн. Середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням становить 233 грн., розмір якої визначений шляхом ділення середньої заробітної плати за два місяці перед звільненням на кількість відпрацьованих днів за цей період ((5000 + 5000)?43= 233 грн.).
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Тому, враховуючи викладену правову норму, суд розглядає вимоги ОСОБА_1 в межах заявлених вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача та держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 51,76- 81,89, 95, 141, 258,259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст.ст. 47, 83, 116, 117 КЗпП України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмежною відповідальністю "Укртунельбуд" на користь ОСОБА_1 нараховану та не виплачену заробітну плату у сумі 50 407 (п`ятдесят тисяч чотириста сім) гривень 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмежною відповідальністю "Укртунельбуд" на користь ОСОБА_1 компенсацію за 22 дні невикористаної щорічної відпустки при звільненні в сумі 6756 (шість тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмежною відповідальністю "Укртунельбуд" на користь ОСОБА_1 742 (сімсот сорок дві) гривні 88 коп. в повернення судового збору.
Стягнути з Товариства з обмежною відповідальністю "Укртунельбуд" на користь держави 262 (двісті шістдесят дві) гривні 00 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.М.Демченко