Справа №720/28/22
Провадження № 2/720/266/22
02 червня 2022 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
- про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Представник позивача звернувся з позовом до відповідача, про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою по АДРЕСА_1 .
Представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що дана квартира належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі продажу від 08 жовтня 2021 року. Відповідач за даним позовом є онуком продавця ОСОБА_4 та він зареєстрований в даній квартирі, однак приблизно 10 років не проживає.
Представник позивача просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися, за невідомих для суду причин.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріали справи судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 08 жовтня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2010, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Чайка О.М. продавець ОСОБА_4 від імені якої діяв ОСОБА_5 продала квартиру по АДРЕСА_1 покупцю ОСОБА_2 .
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278865465 від 08 жовтня 2021 року вбачається, що квартира по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
З акту опитування сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14 вересня 2021 року складеного начальником ЦПАП виконавчого комітету Новоселицької міської ради Агратіна Т.В. та провідним спеціалістом Руснак Н.А. вбачається, що ОСОБА_3 багато років не проживає в квартирі по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Об`єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому положення ст. 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, якщо порушується його право на вільне користуватися і розпоряджатися соєю власністю.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово.
Згідно ст. ст. 6. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житлом..). Громадяни України та інші особи, зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Суд аналізуючи у сукупності зазначені докази та правові норми дійшов висновку, що відповідач за даним позовом підлягає виселенню, оскільки його реєстрація в квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти та користуватися своєю власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Квитанцією № 12 від 10 січня 2022 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп..
Тому суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 992 грн. 40 коп..
Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,141,245,246,258-273, 280-283, 354 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 71,72,116,156 ЖК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_3 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.