ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/778/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/1418/22 Категорія: на ухвалу Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В.,
за участю секретаряЧуйко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року про відмову в відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 , про призначення опікуна, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Яроміч О.В, звернувся до суду з заявою про призначення його опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його рідною сестрою та з народження страждає психічним захворюванням.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі того, що рішенням Уманського міськрайонного суду від 12.01.2021, що набрало законної сили, вже призначено ОСОБА_3 опікуна - її матір ОСОБА_2 . Крім того, суб`єкт звернення неправильний, оскільки згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

З вказаною ухвалою заявник не погодився та оскаржив її в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Яроміч О.В.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано, в тому числі і членами її сім`ї. Тому заявник, як брат недієздатної особи, вправі звернутись до суду з заявою про призначення його її опікуном відповідно до ст. 296 ЦПК України, а стаття 63 ЦК України дозволяє призначати кількох опікунів.

Оскаржувана ухвала, на думку апелянта, є помилковою, оскільки постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому він просить її скасувати, справу направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Вважаючи, що ухвала постановлена з порушенням закону, просить її скасувати, справу направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2021 року у справі №705/5460/19 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном її матір - ОСОБА_2 . Строк дії рішення про визнання недієздатною визначено два роки з дня набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_1 просив суд призначити його опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_3 разом з матір`ю, яке вже є опікуном недієздатної дочки. При цьому заявник посилається на ч. 5 ст. 63 ЦК України, яка передбачає можливість призначення кількох опікунів за підопічною.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що заяву подано не уповноваженою особою а відповідно до ст. 60 ЦК України суд може призначити опікуна лише за поданням органу опіки та піклування. Також суд вказав, що рішенням суду недієздатній особі ОСОБА_3 вже призначено опікуна.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Водночас, статтею 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Отже, при вирішенні питання про призначення опікуна заявник має надати суду відповідне подання органу опіки та піклування.

Однак, відсутність такого подання не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Загальні підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтею 186 ЦПК України, а спеціальна підстава для відмови у відкритті провадження в справах окремого провадження встановлено у ч. 4 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Отже, суд першої інстанції за наслідком вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , про призначення опікуна має повноваження відмовити у відкритті провадження лише у випадку встановлення наявності спору про право, або у разі встановлення загальних підстав, визначених у ст. 186 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не обґрунтував таке своє рішення з посиланням на конкретну процесуальну норму, обмеживши заявника у доступі до правосуддя.

Наведені мотиви суду в оскаржуваній ухвалі можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви по суті в межах відкритого провадження.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права. Тому ухвалу слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року про відмову в відкритті провадження скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган Опіки та піклування Виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 , про призначення опікуна направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 6 червня 2022 року.

Судді