Справа №601/2203/19
Провадження № 2/601/5/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/2203/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

за участю: представника позивача - адвоката Сідорова В.М.,

представника відповідачів - адвоката Остапчука П.І.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 , жительку АДРЕСА_1 , у місячний термін, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 шляхом часткового демонтажу паркана (огорода, плота), який змурований із шлакоблоків щільною кладкою на бетонний фундамент по лінії суміжної межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до висоти двох метрів над поверхнею землі. Позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Його сусідами та відповідно суміжними землекористувачами є відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Цього року відповідачем по справі в односторонньому порядку було демонтовано пліт (паркан), який складався з металевих стовпів та натягнутої металевої сітки. На даному місці по лінії суміжної межі земельних ділянок сторін по справі без будь - якого погодження зі позивачем було зведено новий глухий паркан, висотою 2 мерти 40 сантиметрів, який змурований із шлакоблоків щільною кладкою на бетонний фундамент. Даний паркан, зведений всупереч будівельним нормам, а саме п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011, а також вимогам національного стандарту ДСТУ- Н Б В.2.6-188:2013 «Настанова з проектування огорож майданчиків і ділянок підприємств, будинків і споруд», відповідно до якого висота огорож не повинна перевищувати 2,0 м. Відповідачі на усні прохання щодо усунення порушень, які виникли внаслідок зведення даного паркана (плота, огорожі) не реагують. Внаслідок зведення паркану висотою, що перевищує допустимі норми, відбувається значне затінення земельної ділянки зі сторони позивача та перешкоджає йому повноцінно

користуватися належною йому земельною ділянкою та повноцінно вирощувати сільськогосподарську продукцію, що є перепоною для використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а тому для захисту своїх законних прав та інтересів позивач змушений звертатися до суду.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сідоров В.М. та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві та вирішити питання судових витрат по справі. Окрім того, представник позивача вважає, що твердження відповідача стосовно розміщення на земельній ділянці ОСОБА_1 пасіки, у зв`язку з цим зведення паркана вищевказаної висоти, безпідставними, так як в акті обстеження від 24 січня 2020 року нічого про розміщення пасіки не вказано, так як і не можна зробити такого висновку з долучених до відзиву фотознімків. Твердження відповідачів про те, що бджоли шкодять їхньому здоров`ю не підкріплені будь - якими належними та допустимими доказами у справі. Не має підтвердження про те, що сім`я відповідача зверталася за медичною допомогою, або зі скаргами до Управлінням Держпродспожив служби, Білокриницької сільської ради, тощо. У зв`язку з цим відсутній причино - наслідковий зв`язок між розміщенням пасіки та будівництвом паркану, зведеного з порушенням ДБН. У зв`язку з цим безпідставне посилання відповідача на Наказ Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року № 9 «Про затвердження інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл».

Представник відповідачів - адвокат Остапчук П.І. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог ОСОБА_4 та пояснив, що згідно з п.3.19* державних будівельних норм ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень поверховість забудови граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови. Розроблення таких Правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, в матеріалах справи є довідка від 08 жовтня 2019 року №232, видана Білокриницькою сільською радою в якій зазначено,що на території ради діють Правила благоустрою населених пунктів,затверджені рішенням Білокриницької сільської ради №116 від 16 лютого 2007 року. Однак,у випадку відсутності таких Правил при виникненні конфліктів питання влаштування парканів, їх конструкцій, для вирішення конкретної ситуації можуть застосовуватись положення пункту 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» та пункту 2 національного стандарту України ДСТУ-Н Б В.2.6.-188-2013 згідно з яким висота огородження садибних земельних ділянок на межі з сусідніми ділянками повинна бути не вище 2.0 м для забезпечення нормативної ізоляції (освітлення) та провітрювання суміжних територій. Також для розв`язання конкретної ситуації з встановлення огорож можуть застосовуватися положення Земельного кодексу України, а саме статей 103-109 Глави 17 «Добросусідство», якими в тому числі врегулюванні питання користування суміжними земельними ділянками та межовими знаками (огорожею,парканом тощо) між ними. Відповідно до п.6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» зазначено, що дозволено проектувати як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. Висота огороджень має бути не більше 2 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2.5 на межі з вулицею для забезпечення нормативної ізоляції та провітрювання суміжних територій. Так, в довідці від 08 жовтня 2019 року №232 виданої Білокриницькою сільською радою вказується «…огорожа, яка належить гр. ОСОБА_2 , земельна ділянка якої розміщена між земельними ділянками гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_1 . Дана огорожа має висоту 2,4 м.,що не відповідає п.6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011». Разом з тим представник вважає, що сільський голова Шевчук О.О. безпідставно посилається на п.6.7 ДБН Б.2.2-5:2011, оскільки вона повинна б була посилатись на Правила благоустрою населених пунктів Білокриницької сільської ради, а не на п.6.7 ДБН Б.2.2-5:2011. Не відповідає обставинам справи і той факт,що огорожа має висоту 2.4 м, такий розмір зазначений в довідці не відповідає розмірам, які є в дійсності і наведений вище розмір висоти паркана будь-якими іншими письмовими доказами не підтверджуються і він є не правдоподібним. Висота паркана 2,4 м, яка вказана в довідці спростовується актом обстеження огорожі земельної ділянки від 24 січня 2020 року де зазначено,« що огорожа являє собою муровану споруду, яку можна умовно розділити на 2 частини. Перша частина - фундамент та муровані кам`яні стовпчики розміром 0,4 х 0,4 м. та висота 1,3 м, між стовпчиками закріплені дерев`яні штахети та металевий листовий профіль та друга частина - суцільна мурована стіна з бетоноблоків на фундаменті. Огорожа має загальну довжину 51,9 м товщиною 0,2 м, висота огорожі в першій частині на довжині 10,3 м становить 1,8 м, на довжині 17,7 м становить 1,3 м, в другій частині на довжині 23,9 м становить 2,0 м». Із акту вбачається, що розміри паркана вказані в довідці не відповідають фактичним розмірам встановленим комісією. В матеріалах справи відсутні копії документів, які б засвідчували той факт, що ОСОБА_1 є власником або землекористувачем спірної земельної ділянки. Разом з тим позивач ОСОБА_1 замовчує той факт, що він, неподалік будинку відповідачів, утримує пасіку. Бджоли шкодять здоров`ю відповідачів, так як літають і жалять, що спричиняє у них алергічну реакцію. Оскільки алергічна реакція організму має спадковий характер, можливі укуси бджіл викликають у відповідачів великий страх і тривогу за їх здоров`я та здоров`я дітей. Відповідачі неодноразово усно зверталися до ОСОБА_1 з проханням перенести пасіку в інше місце,однак останній на таке прохання не реагував та не звертав уваги. У зв`язку із вказаними обставинами відповідачі змушені були побудувати паркан вищевказаної висоти. Згідно Наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року №9 «Про затвердження Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл», а саме Розділу 1 «Вимоги щодо розміщення та облаштування пасік» визначено, що при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2.5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Таким чином відповідачі не чинили та не чинять на даний час будь-яких перешкод в повноцінному користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 . Наведені вище обставини вказують на те, що побудований паркан відповідає вимогам вищевказаних нормативних актів, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, права останнього не є порушеними, а тому представник відповідачів просить в задоволенні позову відмовити.

13.11.2019 судом відкрито провадження по даній справі та справу призначено до розгляду.

10.03.2020 представником позивача - адвокатом Сідоровим В.М. подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

10.03.2020 представником відповідача - адвокатом Остапчуком П.І. заявлено клопотання про витребування доказів.

10.03.2020 ухвалами суду вищевказані клопотання задоволені.

22.10.2020 ухвалою суду поновлено провадження по даній справі.

14.12.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду.

24.05.2021 представником позивача - адвокатом Сідоровим В.М. подано клопотання про повернення в підготовче провадження та заміну первісного відповідача на належного відповідача по даній справі.

24.05.2021 ухвалою суду залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача - ОСОБА_3 та призначено в справі підготовче судове засідання.

22.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що у 2020 році працював землевпорядником Білокриницької сільської ради та виходив на огляд земельних ділянок, користувачами яких є сторони, проводили замір висоти паркану, розміри якого викладені в акті. На той час на території позивача стояло декілька вуликів із бджолами, що передбачає паркан не нижче 2 метрів. Підтримує обставини, що викладені у акті.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є колишньою головою Білокриницької сільської ради. Вона затверджувала акт обстеження огорожі земельної ділянки від 24.01.2020. Відомо, що суперечка між сторонами виникла через огорожу, яка знаходиться на межі належних їм земельних ділянок та була вища на кілька сантиметрів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що на час складання акту від 24.01.2020 був депутатом Білокриницької сільської ради та виходив на обстеження. Провели заміри огорожі, які вказані в акті. На земельній ділянці ОСОБА_1 знаходились вулики.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1985 ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Із листа Білокриницької сільської ради Кременецького району від 08.10.2019 № 232 слідує, що на території Білокриницької сільської ради діють Правила благоустрою населених пунктів Білокриницької сільської ради, затверджені рішенням Білокриницької сільської ради № 116 від 16.02.2007 року. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 використовується за цільовим призначенням, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Крім того Білокриницька сільська рада повідомляє, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд землекористувача гр. ОСОБА_5 за адресою; АДРЕСА_1 не межує із земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 . На межі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 зведена огорожа, яка належить гр. ОСОБА_2 , земельна ділянка якої розміщена між земельними ділянками гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_1 . Дана огорожа має висоту 2,4 м, що не відповідає п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011.

Згідно акту обстеження огорожі земельної ділянки від 24.01.2020, комісією в складі голови комісії - секретаря сільської ради Бордійчук Алли Леонідівни, членів комісії: землевпорядника сільської ради Панчука Віктора Леонідовича, депутата сільської ради Колесника Петра Івановича в присутності землекористувача ОСОБА_2 провели обстеження огорожі земельної ділянки ОСОБА_2 із сторони суміжного землекористувача ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . В результаті обстеження виявлено, що огорожа являє собою муровану споруду, яку можна умовно розділити на 2 частини. Перша частина - фундамент та муровані кам`яні стовпчики розміром 0,4 х 0,4 м. та висота 1,3 м, між стовпчиками закріплені дерев`яні штахети та металевий листовий профіль; друга частина - суцільна мурована стіна з бетоноблоків на фундаменті. Огорожа має загальну довжину 51,9 м, товщиною 0,2 м. Висота огорожі в першій частині на довжині 10,3 м становить 1,8 м., на довжині 17,7 м становить 1,3 м, в другій частині на довжині 23,9 м становить 2,1 м від фундаменту (середня висота фундаменту 0,1 м).

Рішенням Білокриницької сільської ради Кременецького району за № 116 від 16.02.2007, затверджено Правила благоустрою населених пунктів Білокриницької сільської ради Кременецького району Тернопільської області, у яких відсутні вимоги до влаштування огорож домоволодінь на межі з вулицею та на межі між сусідніми ділянками (відсутні вимоги до висоти огорож, прозорості огорож та матеріалів з яких огорожі повинні влаштовуватись).

Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 553/20-22 від 09.10.2020, по лінії суміжних ділянок АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 ОСОБА_2 влаштована глуха огорожа. Висота огорожі замірялась з території домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 від поверхні землі до верху парапета і становить від 2,14 м до 2,27м. Довжина влаштованої огорожі із щільно мурованих бетонних блоків між домоволодінням АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 становить 24,1 м. Влаштована глуха огорожа із бетонних блоків на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 висотою від 2,14 м до 2,27 м над поверхнею землі не відповідає вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 та ДСТУ-Н В.2.6-188:2013 по допустимій висоті огорожі над землею (не більше 2м).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… за № 251523275 від 07.04.2021 слідує, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 319 Цивільного кодексу України визначає загальні засади здійснення права власності. Так, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 91 Земельного кодексу України, власники та користувачі земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 106 Земельного кодексу України, спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту стаття 16 ЦК України.

Судом встановлено, що сторони по справі є суміжними землекористувачами земельних ділянок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_2 встановила на межі даних земельних ділянок глуху огорожу із бетонних блоків, висота якої не відповідає вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 та ДСТУ-Н В.2.6-188:2013, чим перешкоджає ОСОБА_1 користуватися належною йому земельною ділянкою. Висновком експерта № 553/20-22 від 09.10.2020 встановлено, що влаштована глуха огорожа із бетонних блоків на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 висотою від 2,14 м до 2,27 м над поверхнею землі не відповідає вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 та ДСТУ-Н В.2.6-188:2013 по допустимій висоті огорожі над землею (не більше 2м). Однак суд вважає, що перевищення допустимої висоти даної огорожі не є значним, тому відсутні підстави для усунення перешкод шляхом демонтажу вказаної огорожі.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскільки відповідачкою порушено право позивача на користування земельною ділянкою, відтак суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом покладення обов`язку на відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем належною йому земельною ділянкою.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що слід зобов`язати сторони вжити заходів для відновлення добросусідства згідно вимог ст.ст. 91, 103-109 Земельного Кодексу України, оскільки зважаючи на виниклий конфлікт необхідно вийти за межі позовних вимог та в порядку ст. 3 ЦПК України встановити додаткові зобов`язання між сторонами з цього приводу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача понесенні останнім судові витрати по справі, що складаються із сплаченого ним судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та вартості експертизи в розмірі 5883 грн. 84 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103-109, 152 ЗК України, ст.ст. 19, 141, 158, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Зобов`язати ОСОБА_2 у місячний термін, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , із відновленням правил добросусідства.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6 652 грн. 24 коп. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08.06.2022.

Головуючий: