Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/125/22

Провадження №2/377/132/22

08 червня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Носенко І.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

У С Т А Н О В И В:

15 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить:

- визнати виконавчий напис, вчинений 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 60634, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості у розмірі 24 339,44 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68021007 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 24 339,44 гривень на підставі виконавчого напису № 60634, виданого 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М.. У вказаному виконавчому написі зазначено стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 910669847 від 13.08.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .. Запропоновано стягнути з ОСОБА_1 за період з 28.05.2020 по 30.04.2021 включно, суму у розмірі: 8 676,56 гривень- заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 15 612,88 гривень - заборгованість по відсоткам; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 24 339,44 гривень. Виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору № 910669847 від 13.08.2019 року, сума кредиту становить 8700 гривень, строк дії договору становить 30 днів. Пунктами 1.3. - 1.6. договору передбачено, що кредит надається строком на 30днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору. Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 580,35 відсотків річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитування з 13.08.2019 по 12.09.2019, тому нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 28.05.2020 по 30.04.2021 є безпідставним. Нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, оскільки договір № 910669847 від 13.08.2019 не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, про що зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 30 березня 2022 року.

Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68021007, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. на підставі виконавчого напису № 60634 від 25.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М..

30 березня 2022 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 12 травня 2022 року.

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року було відкладено розгляд справи на 08 червня 2022 року на підставі пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України.

Ухвалою суду від 08 червня 2022 року відмовлено у прийнятті відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на позовну заяву та повернуто заявнику без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про відкладення розгляду справи від 26.04.2022.

В призначене судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, до позовної заяви додано клопотання представника позивача Піндура М.М., в якому він просив розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи в порядку, передбченому статтею 183 ЦПК України, та заяви про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надав. Відзив на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених статтею 178 ЦПК України, від відповідача до суду не надійшов.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 08 червня 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 13 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір № 910669847.

Відповідно до п. 1.1. договору № 910669847, за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 8 700 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього договору.

Пунктами 1.2.-1.3. договору № 910669847 передбачено, що строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів.

В пункті 1.4. договору № 910669847 зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього Договору.

Пунктом 1.5. договору № 910669847 визначено, що з врахуванням положень п. 1.4. договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 580,35 відсотків річних.

Згідно з п. 4.2 договору № 910669847 сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3. Договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4. цього договору процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п. 1.4.-1.5. договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 відсотків за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджується на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях, суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3. договору.

Відповідно до пункту 4.3. договору № 910669847 сторони погоджуються, що проценти, нараховані згідно п. 4.2. договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як вбачається з Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до Договору № 910669847 від 13.08.2019 року, термін платежу 12.09.2019 року, до сплати разом 12 849,9 гривень, а саме: 8 700,00 гривень - сума кредиту, 4 149,90 гривень - нарахований процент.

Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 60634, вчиненим 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ідентифікаційний код 35625014, якому Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 910669847 від 13 серпня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .. Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та стягнути з ОСОБА_1 за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року включно, у розмірі: 8 676,56 гривень - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 15 612,88 гривень - заборгованість по відсоткам; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 24 339,44 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 25 травня 2021 року.

30 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 68021007.

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За змістом ч. 2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

Виходячи з того, що суду не надано первинні бухгалтерські документи, які свідчать про наявність заборгованості в розмірі, вказаному у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса, то у суда виникає обґрунтований сумнів в тому чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у оспорюваному виконавчому написі.

При цьому, суд не враховує доводи представника позивача на неправомірне нарахування процентів з 28.05.2020 по 30.04.2021 з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Так, відповідно до пункту 4.3. договору № 910669847 сторони погоджуються, що проценти, нараховані згідно п. 4.2. договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні частиною 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, сторони передбачили нарахування процентів після спливу строку кредитування в порядку, передбаченому частиною 2 статті 625 ЦК України.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем суду не надані документи, які б свідчили про відступлення прав вимоги відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за договором № 910669847 від 13.08.2019 року, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 ..

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. у виконавчому написі від 25 травня 2021 року № 60634 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним.

В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Установлені обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Договір № 910669847 від 13.08.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 60634 від 25.05.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості у розмірі 24 289,44 гривень та за вчинення виконавчого напису 50,00 гривень, всього на суму 24 339,44 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 992,40 гривні та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496,2 гривень, всього на загальну суму 1 488,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-281ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчинений 25 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 60634, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за договором № 910669847 від 13.08.2019 у розмірі 24 289,44 гривень та за вчинення виконавчого напису 50,00 гривень, всього на суму 24 339,44 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 488 гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, останнє відоме місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, будинок, 6/5.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вулиця Київська, 243-А, офіс 1, каб. 1.

Повне заочне рішення суду складено 08 червня 2022 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька