Справа 688/970/22
№ 2/688/391/22
Рішення

іменем України

(заочне)

06 червня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

04 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Янцеловський М.Ф., звернулась до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», який мотивований тим, що 21 березня 2016 року вона уклала кредитний договір з АТ «Альфа-Банк» з лімітом 10000 грн. У 2016 році декілька разів скористалась кредитною карткою, однак використані кредитні кошти в цьому ж році внесла на рахунок і з 2016 року ніякі платежі по кредиту не проводились. В лютому 2022 року отримала від державного виконавця Шепетівського відділу ДВС у Шепетівському районі Головачука М.П. постанову про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором, укладеним між нею та АТ «Альфа Банк», за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року на загальну суму 19795,81 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом 8169,02 грн., простроченої заборгованості по несплачених відсотках та комісії 11126,79 грн. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитним договором, укладеним з АТ «Альфа Банк», не передбачено безспірний порядок списання заборгованості, зокрема на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий договір не був нотаріально посвідченим, тому не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, у зв`язку з тим, що кредитний договір було укладено 21 березня 2016 року з АТ «Альфа Банк», вона користувалась кредитом лише в 2016 році, ніяких правовідносин із ТОВ «Вердикт Капітал» в неї немає і не було. Оскільки в 2016 році вона виконала (не виконала) зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, тому строк позовної давності розпочався з 2016 року, тобто з наступного місяця після прострочення платежу, і на день винесення спірного виконавчого напису минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, а також закінчились строки позовної давності по даному кредитному договору. Крім того, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються, тому вона не погоджується з розміром простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна, зі строком її нарахування. За наведених обставин, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №9837 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Янцеловський М.Ф. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного вирішення справи.

Доводи та заперечення відповідача та третіх осіб.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, згідно довідки АТ «Укрпошта» від 20 травня 2022 року поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у його відсутність суду не надав.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, своїм процесуальним правом не скористалась, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у її відсутність суду не надала.

Представник третьої особи Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у його відсутність суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 рокувідкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 06 червня 2022 року. Крім того, ухвалою суду від 05 травня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 та в порядку забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68043141, відкритому на підставі спірного виконавчого напису, державним виконавцем Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головачуком М.П.,до набрання законної сили рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області по даній справі.

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.

Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Судом встановлено, що 21 березня 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «АльфаБанк», за умовами якого остання отримала кредит на споживчі цілі шляхом перерахування кошів на її рахунок.

28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9837, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №490951895 від 21 березня 2016 року, укладеним з первісним кредитором - АТ «Альфа Банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відповідно до договору №2 про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року, яке цього ж дня уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір №21-12/20 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, стягнення заборгованості проводиться за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року та загальна сума заборгованості становить 19795,81 грн.

На підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» Владимирова А.О. від 09 грудня 2021, державним виконавцем Шепетівського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Головачуком М.П. 05 січня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68043141 з примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса №9837 від 28 вересня 2021 року.

Цього ж дня державний виконавець Головачук М.П. виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 31 січня 2022 року - постанову про арешт коштів боржника.

Застосовані норми права.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Мотиви та висновки суду.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У своїй постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, зазначив, зокрема: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 21 вересня 2021 року у господарській справі №910/10374/17.

Враховуючи те, що кредитний договір №490951895, укладений 21 березня 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 не був нотаріально посвідченим, таким чином, вчиняючи 28 вересня 2021 року виконавчий напис №9837, приватний нотаріус Сазонова О.М. порушила порядок вчинення виконавчого напису.

За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з судового збору та витрат на правову допомогу, та становить не менше 20000 грн.

В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №22/12/21 від 22 грудня 2021 року, адвокат Янцеловський М.Ф. та Прудка Т.О. уклали договір щодо представництва і захисту прав та законних інтересів клієнта у цивільній справі.Згідно п. 3.2 даного договору, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару у розмірі 20000 грн. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу адвокатом Янцеловським М.Ф. надано позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу з детальним описом наданих послуг у цивільній справі. Позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера №06/06-2022 від 06 червня 2022 року.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, заява про забезпечення позову, клопотання про долучення до матеріалів справи документів про судові витрати з додатками, всі копії документів завірені представником позивача, копія квитанції від 06 червня 2022 року №06/06-2022 підтверджує сплату ОСОБА_1 суми 20000,00 грн (підстава платежу: договір №22/12/21 від 22 грудня 20221 року про надання правової (правничої) допомоги). Суд також враховує положення частини шостої статті 134 КАС України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Доводів податкового органу щодо неспівмірності витрат на правову допомогу стороною відповідача не надано.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають відшкодуванню. З урахуванням викладеного, із відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 15-16, 18, 81, 258, 280, 354 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №9837 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 21488 (двадцяти однієї тисячі чотирьохсот вісімдесяти восьми) грн. 60 коп., які складаються з судового збору в розмірі 1488,60 гривень та витрат, пов`язаних з правничою допомогою в розмірі20000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03 липня 2013 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП - НОМЕР_2 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ЄДРПОУ - 36799749;

треті особи:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 9, офіс 134.

- Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місцезнаходження: м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 46, Хмельницької області, .

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК