Провадження № 2/752/3064/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Печерський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Печерський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування свого позову зазначено, що 28.02.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року у справі № 754/14686/19, шлюб між ними було розірвано. З мотивувальної частини зазначеного рішення суду вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із січня 2014 року проживають окремо, та не ведуть спільного господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_6 , однак, відповідача було записано батьком дитини на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Позивач вказує, що він є біологічним батьком дитини, та 24.07.2020 року між позивачем та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_3 . З огляду на викладене, а також те, що позивач є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із дитиною та його матір`ю однією сім`єю, уклавши 24.07.2020 року шлюб, повністю опікується родиною та сином, а тому він вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.07.2021 року, було визначено Голосіївський районний суд м. Києва для розгляду зазначеної позовної заяви.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.09.2021 року, клопотання представника позивача про призначення судової генетичної експертизи по даній справі було задоволено. Призначено у справі судову генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи, до отримання висновку експертизи.

На виконання зазначеної ухвали , до суду надійшов висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-291-2021 від 20.01.2022 року.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2022 року, у справі було поновлено провадження.

Позивач, його представник та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просили вимоги позову задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не подав.

Представник третьої особи Печерського районного в м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в підготовчому судовому засіданні, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позвиач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта.

Відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 оку в м. Євпаторія, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта.

Третя особа ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Києві, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

28.02.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року у справі № 754/14686/19, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

З мотивувальної частини зазначеного рішення суду вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із січня 2014 року проживають окремо, та не ведуть спільного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , та його батьками було зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Позивач вказує, та судом встановлено, що відповідача ОСОБА_2 було записано батьком дитини ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, оскільки, за змістом вказаної норми дитина, яка народилась до спливу 10 місяців після припинення шлюбу походить від подружжя.

Позивач вказує, що він є біологічним батьком дитини, та, відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-291-2021 від 20.01.2022 року, молекулярно-генетичним дослідженням було встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_9 практично доведено.

Крім того, судом встановлено, що 24.07.2020 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_3 , було укладено шлюб, після реєстрації якого дружні було присвоєно прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно зі ст. 129 СК України, зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Строк на захист порушеного права відносно визнання батьківства відповідно до ч. 2 ст. 129 КпШС України, визначався в один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Судом встановлено, що незважаючи на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду 2002.2020 р., однак, позивач із ОСОБА_3 проживали, як сім`я без реєстрації шлюбу, та зареєстрували офіційно шлюб 24.07.2020 року.

Позивач вказує, та це не заперечувалось іншими сторонами у справі те, що він є біологічним батьком зазначеної дитини, та хлопчик народився в період фактичного проживання позивача із ОСОБА_3 , а відтак суд приймає до уваги наведене, та вважає за необхідне вказати на те, що позивач вчасно звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач є біологічним батьком дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним дослідженням, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Печерський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, - батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України.

Виключити з актового запису № 1512 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 23.06.2020 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управляння юстиції (м. Київ), - відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Євпаторії.

Внести відомості до актового запису № 1512 від 23.06.2020 року, про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, вказавши в графі батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, громадянин України, в графі прізвище - ОСОБА_6 , в графі по батькові - ОСОБА_6 .

Ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Після внесення відомостей до актового запису про народження дитини видати свідоцтво про народження дитини.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.П. Чередніченко