Справа № 212/590/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., у відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст.247 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги , -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник позивача із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог йдеться про те, що відповідачі є споживачами житлово- комунальних послуг за адресою : АДРЕСА_1 та зобов`язані у встановлені договором або законом строки здійснювати оплату за отримані послуги . Внаслідок неналежного виконання з боку відповідачів обов`язків щодо оплати отриманих послуг у період з 01.10.2013 року по 01.01.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 25 833,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції у розмірі 7976,79 грн., 3% річних у розмірі 1879,37 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2102 грн..

Ухвалою суду від 03.02.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року позовні вимоги задоволені.

Ухвалою суду від 06 травня 2021 року заочне рішення від 01 квітня 2020 року скасовано за заявою відповідача ОСОБА_1 , призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала клопотання про слухання справи без її участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та долучила до матеріалів справи уточнений розрахунок заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Також відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову з цих підстав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак до суду не з`явились, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надали. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за відсутності кожного з них на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення. Наймачем квартири є ОСОБА_2 .

Між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Приписами частини першої статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу.

Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 січня 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з опалення та гарячого водопостачання, заборгованість станом на 01.01.2020 року складає 25 833, 38 гривень.

Через канцелярію суду позивачем було надано розрахунок заборгованості за період з січня 2017 року по грудень 2019 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з опалення та гарячого водопостачання, заборгованість станом на 31.12.2019 року складає 17 383 гривень 97 копійок.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За правилами статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами частини четвертої статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно із наданим представником позивача до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири АДРЕСА_2 має бути стягнута в межах строків позовної давності за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, яка становить 17 383, 97 грн., а не за період з 01 жовтня 2013 року по 01 січня 2020 року у розмірі 25 833, 38 грн..

АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», окрім вимоги про повернення відповідачами боргу за надані ним послуги, останні мають сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати.

Так, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки, неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином з відповідачів підлягають стягненню: заборгованість по оплаті за централізоване опалення з січня 2017 року по грудень 2019 року в розмірі 17 383, 97 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 1 173, 98 гривень, 3 % річних у розмірі 763, 01 гривень, а всього 19 320 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять) гривень 95 копійок.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить 1 137, 00 гривень, тобто по 379, 31 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 17 383, 97 гривень, інфляційні втрати 1 173, 98 гривень, 3% річних 763,01 гривень, всього 19 320 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» судовий збір у розмірі по 379 гривень 31 копійка з кожного окремо.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», , юридична адреса: місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, 1

Відповідачі:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 07 червня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта