Справа № 502/423/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Урсул Г. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником житлового по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтвом про право власності.

У будинку позивача прописаний колишній чоловік доньки позивача ОСОБА_2 , 1981 року народження, але приблизно як три роки він не проживає з донькою позивача та взагалі переїхав в інше місце. В добровільному порядку зняти з реєстрації відповідача немає змоги, оскільки як стало відомо відповідач переїхав на постійне місце проживання до Росії, створив там нову сім`ю та не хоче витрачати кошти на приїзд до України, взагалі проблеми позивача та її сім`ї його не цікавлять.

На теперішній час у будинку позивача пописані її донька та дві онуки, одна з яких є інвалідом з дитинства. Позивач намагалась отримати субсидію, але їй було відмовлено в оформленні з причин того, що у будинку прописаний відповідач, який може мати дохід.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 27.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради від 24.05.2011 року встановлено, що житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 у частці 1/1, /а.с 7/.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав виданого Комунальним підприємством "Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" за № 30060290 від 24.05.2011 року встановлено, що житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності у частці 1/1 належить ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності / НОМЕР_2 /24.05.2011/видане виконкомом Дмитрівської сільської ради, /а.с.8/.

Згідно довідки за вих. № 353 від 17.03.2022 року, виданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради встановлено, що в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онука, /а.с.9/.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27.01.2022 року по справі № 502/1955/21, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 листопада 2007 року у Виконкомі Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 21. Рішення набрало законної сили 01.03.2022 року, /а.с. 16/.

Згідно акту про встановлення фактів № 11 від 17.03.2022 року складеного депутатом Кілійської міської ради за результатами обстеження за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що зареєстрований за вищевказаною адресою ОСОБА_2 , 1981 року народження, фактично не проживає за даною адресою більше трьох років. Його місцезнаходження невідоме, /а.с. 10/.

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає у вищезазначеному будинку, в якому зареєстровано його місце проживання протягом тривалого строку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан