Справа № 2-733/11
Провадження № 6/946/91/22
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, зацікавлені особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», орган опіки та піклування Ізмаїльська міська рада Одеської області, про встановлення порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть заяви

1.1. 09.03.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (надалі приватний виконавець) звернувся до суду з заявою про встановлення порядку виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №2-733/11, що набрало законної сили 27.03.2012 року, шляхом надання дозволу на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.

1.2. Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №63675651, до складу якого входить: виконавчий напис №4721, вчинений 15.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виконавчий лист №521/7330/14-ц, виданий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 08.06.2015 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом в сумі 183 801, 27 гривень та судові витрати в сумі 1 820 гривень. Згідно з відповідями банків на рахунках боржника грошові кошти відсутні; у відповідності до інформації, наданої Міністерством внутрішніх справ України, ПФУ, ДФС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, на обліку не перебуває. В ході перевірки майнового стану боржника приватним виконавцем виявлено житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який є іпотечним майном стягувача за цим виконавчим провадженням. Реєстрація неповнолітніх дітей за вказаною адресою ускладнює виконання судового рішення, адже в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина. Проте, на думку приватного виконавця, законом не передбачено ні права, ні обов`язку приватного виконавця отримувати висновок органу опіки та піклування з метою передачі на примусову реалізацію майна, а сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним. Також звернув увагу, що іпотекодавець всупереч умов договору та закону не повідомив іпотекодержателя ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та в наступному стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про реєстрацію в іпотечному майні себе, своєї дружини, неповнолітніх дітей, та згоди на проведення вказаних дій не отримував. Таким чином, оскільки боржник умисно створив обставини, які ускладнюють можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, згода органу опіки та піклування щодо виселення неповнолітньої дитини із іпотечного майна не потрібна. Крім того, мати дітей зареєстрована за іншою адресою, а отже передача квартири на реалізацію жодним чином не порушує ні прав дітей, ні прав боржника.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 09.03.2022 року, справа №2-733/11 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.100).

2.2. Ухвалою суду від 10.06.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника боржника про повернення подання приватного виконавця без розгляду (а.с.128).

2.3. Учасники судового процесу, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Приватний виконавець звернувся із заявою про підтримання та розгляд подання у його відсутність (а.с.125, 126).

Стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» представника не направив, причини не повідомив.

Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надала заяви за підписом начальника про розгляд справи у відсутність представника, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей (а.с.108, 111, 118, 127, 152).

Боржник та його представник надали заперечення проти подання та заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.137-147). Згідно наданих заперечень, правові позиції ВС, на які посилається приватний виконавець, не є релевантними до даної справи. Судове рішення про виселення з предмету іпотеки по справі №2-733/11 не приймалось. Суд, вирішуючи процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах (розділ VІ ЦПК України), може діяти лише в межах тих позовних вимог, які заявлялись при розгляді та по яких були прийняті процесуальні рішення. Вирішувати позовні вимоги на стадії виконання судового рішення, які не заявлялись та не вирішувались судом під час розгляду справи, неможливо та не передбачено чинним ЦПК України. Виконавчий напис нотаріуса не має ніякого відношення до судів, цивільного процесу та вказаної справи. Положення частини першої статті 435 ЦПК України, на підставі якого приватним виконавцем заявлене подання, стосується саме судових рішень. Крім того, виконавчий лист пред`явлений стягувачем до виконання із пропуском строку пред`явлення, оскільки він міг бути пред`явлений до виконання не пізніше квітня 2020 року. Ухвала суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в матеріалах виконавчого провадження №68005653 відсутня. Скарга на незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження подана до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

2.4. Під час розгляду заяви повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІІІ. Норми права, які застосував суд

3.1. Цивільний процесуальний кодекс України (надалі ЦПК України)

Стаття 435. Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання

1. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання […]

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Стаття 446. Підсудність справ

1. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

2. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

3.2. Цивільний кодекс України (надалі ЦК України)

Стаття 405. Право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом

1. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Стаття 572. Поняття застави

1. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 575. Окремі види застав

1. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Стаття 589. Правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою

1. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

3.3. Закон України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року (надалі Закон № 898-IV)

Стаття 1. Визначення термінів

У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

[…] іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 7. Вимоги, які забезпечуються іпотекою

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Стаття 9. Володіння, користування і розпорядження предметом іпотеки

[…] Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя:

зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки;

передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку;

відчужувати предмет іпотеки;

передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Стаття 12. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку

1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років […]

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Стаття 33. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

[…] Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 39. Реалізація предмета іпотеки за рішенням суду

[…] Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Стаття 40. Виселення мешканців

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом […].

Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Розділ VI ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

Пункт 5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

3.4. Закон України «Про виконавче провадження» за №1404-VІІІ від 02.06.2016 року (надалі Закон №1404-VІІІ)

Стаття 18. Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців

1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

[…] 3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

[…] 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

[…] 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

Стаття 33. Відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення

[…] 3. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Стаття 50. Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи

1. Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник […].

3. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

4. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Стаття 61. Реалізація майна, на яке звернено стягнення

1. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

3.5. Закон України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24.04.2001 року (надалі Закон № 2402-III)

Стаття 18. Право дитини на житло

[…] Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

3.6. Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» № 2623-IV від 02.06.2005 року (надалі Закон № 2623-IV)

Стаття 12. Захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень

[…] 3. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

4. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

3.7. Інструкція з примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5 (надалі Інструкція за №512/5)

Пункт 30 Розділу VІІІ. У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

3.8. Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2831 (надалі Порядок за №2831)

II. Передача майна на реалізацію

[…] Пункт 3. […] Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

[…] у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду

3.9. Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України

від 24 вересня 2008 р. № 866 (надалі Порядок № 866)

Пункт 67. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. Дослідивши матеріали подання та надані заперечення, суд приходить такого висновку.

4.2. У судовому засіданні встановлено, що 15.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4721 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом одного року з дня його вчинення; останній раз виконавчий напис повернуто стягувану 16.11.2020 року на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження (а.с.27, 28).

4.3. 08.06.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист №2-733/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом в сумі 183 801, 27 гривень та судові витрати в розмірі 1 820 гривень; 21.04.2017 року виконавчий лист повернуто на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.9,10).

4.4. 05.11.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження №67407014 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., виданого 15.07.2013 року за №4721 (а.с.30, 31).

4.5. 05.11.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.38, 39).

4.6. 24.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження №68005653 з примусового виконання виконавчого листа №2-733/11, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 08.06.2015 року (а.с.33, 34).

4.7. 24.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. виконавчі провадження №№67407014 та 68005653 об`єднані у зведене виконавче провадження №68005681 (а.с.47).

4.8. Згідно з відомостями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих.№04/12-1300 від 23.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи:

1.ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

3.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.85).

4.9. Звертаючись до суду із поданням, приватний виконавець обґрунтував його тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право користування яким мають діти. Нормами чинного законодавства не передбачено обов`язок приватного виконавця отримувати у органу опіки та піклування дозволу для примусового стягнення іпотечного майна, оскільки примусова реалізація майна не є правочином, а є одним з етапів примусового виконання рішення суду. Вищевказані обставини ускладнюють виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

4.10. Надаючи оцінку вказаним доводам, суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями чинного законодавства, наведеними в Розділі ІІІ судового рішення, у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна та подальша реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюються виконавцями самостійно.

Виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно лише у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку.

4.11. Вивченням матеріалів подання, суддею встановлено, що право власності боржника ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.48-59).

4.12. При цьому, для реалізації предмету іпотеки, право власності на яке або право користування яким мають діти, виконавець має попередньо отримати відповідний дозвіл органу опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів подання, приватний виконавець до органу опіки та піклування за отриманням дозволу на реалізацію предмету іпотеки не звертався.

4.13. Доводи приватного виконавця про те, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язок виконавця отримувати у органу опіки та піклування дозволу для примусового стягнення іпотечного майна, оскільки примусова реалізація майна не є правочином, а є одним з етапів примусового виконання рішення суду, спростовуються встановленими вимогами пункту 30 Розділу VІІІ Інструкції за №512/5 та підпункту 4 абзацу 3 пункту 3 Розділу ІІ Порядку за №2831.

Положення статей 17, 18 Закону №2402-III, статті 12 Закону №2623-IV та Порядку №866, якими виконавець обґрунтовує подання з посиланням на практику Верховного Суду, стосуються захисту прав та інтересів дітей під час вчинення батьками та особами, які їх замінюють, правочинів щодо відчуження жилих приміщень та купівлі нового житла, а не етапів примусового виконання рішення суду.

4.14. Так само, не заслуговують на увагу доводи приватного виконавця про те, що боржник в порушення вимог діючого законодавства та умов Іпотечного договору, зареєстрував в іпотечній квартирі неповнолітніх дітей вже після укладення договору, з метою ухилення від виконання рішення суду, оскільки даний факт не впливає на встановлений порядок передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування ким мають неповнолітні діти.

4.15. Окрім того, стягувач не позбавлений права захистити порушення своїх прав, спричинених порушенням умов Іпотечного договору у спосіб, встановлений нормами законодавства України.

4.16. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.10.2019 року у справі №751/15667/15-ц.

4.17. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що подання приватного виконавця про встановлення порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

4.18. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ).

4.19. Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам учасників судового процесу, оскільки вони на висновки суду не впливають.

Керуючись ст.ст.259-261, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, зацікавлені особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», орган опіки та піклування Ізмаїльська міська рада Одеської області, про встановлення порядку виконання судового рішення, - залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати для відома учасникам справи та заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Бальжик