ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/790/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 20221 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Просив встановити факт не проживання ОСОБА_2 за місцем його реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 з 2005 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність спору, необґрунтованість ухвали суду, виключно судову процедуру встановлення юридичного факту, просив скасувати ухвалу суду та повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, вирішити питання про судові витрати.

Заінтересована особа не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до ст. 360 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За змістом положень ч. 2,4 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі, виходячи з того, що зі змісту заяви вбачається спір про право не спадщину, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Як вбачається із заяви про встановлення юридичного факту, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , здійснює у п`ятій Запорізькій державній нотаріальній конторі процедуру оформлення права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батьків ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадковим майном заявник визначив квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Також заявник вказав, що у нього є брат - ОСОБА_2 , що також зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до суду за встановленням юридичного факту не проживання його брата ОСОБА_2 за місцем реєстрації з 2005 року з метою подальшого оформлення свого права власності на усю означену квартиру.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про: встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

В даному випадку встановлення судом в порядку окремого провадження факту не проживання брата заявника - ОСОБА_2 за адресою реєстрації не направлено на підтвердження факту існування чи виникнення спадкових прав у самого заявника ОСОБА_1 після смерті його батьків.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини(ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, встановлення факту не проживання зацікавленої особи - ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , з 2005 року, тобто на час відкриття спадщини, призведе до збільшення частки у спадщині заявника ОСОБА_1 , і може вплинути на спадкові права інших осіб, зокрема, ОСОБА_2 , що відповідно до вказаних заявником даних також входить до кола спадкоємців першої черги, право на спадкування якого залежить від прийняття ним спадщини чи її неприйняття.

За таких обставин ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону та виділеним матеріалам справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року в цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 червня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова