КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4486/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

у липні 2021 року ОСОБА_1 , громадянин Ізраїлю, через свого представника - адвоката Фадєєву Н.І., подав зазначений позов до суду.

Разом з позовною заявою представником позивача також було подано клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати уМіністерства юстиції України інформацію про реєстрацію актів цивільного стану, а саме, реєстрацію шлюбу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено та на підставі ч. 11 ст. 175 ЦПК України позов залишено без руху. Вказано на необхідність зазначення місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) позивача, поштовий індекс, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти та надання дублікату/оригіналу свідоцтва про шлюб.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, з апеляційною скаргою в інтересах позивача звернулась його представник - адвокат Фадєєва Н.І.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що залишення судом без руху позову про розірвання шлюбу з причини неподання позивачем оригіналу свідоцтва про шлюб з посиланням на положення постанови Пленуму Верховного Суду України вважає необґрунтованим, проявом надмірного формалізму, який порушує право сторони на доступ до правосуддя за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшов.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Фадєєва Н.І. підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Красильникова К.О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Заслухавши доповідь судді Таргоній Д.О., пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З наданих матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2021 року ОСОБА_1 , громадянин Ізраїлю, через свого представника - адвоката Фадєєву Н.І., подав до суду позов про розірвання шлюбу із ОСОБА_3 .

Разом з позовною заявою представником позивача також було подано клопотання про витребування доказів, з проханням витребувати уМіністерства юстиції України інформацію про реєстрацію актів цивільного стану, а саме, про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналу чи копії свідоцтва про шлюб та неможливістю самостійно отримати вказану інформацію.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В подальшому, ухвалою суду від 11.11.2021 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено та на підставі ч. 3 ст. 175, чч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України позов залишено без руху. Вказано на необхідність зазначення місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) позивача, поштовий індекс, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти та надання дублікату/оригіналу свідоцтва про шлюб.

17.11.2021 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків, у якій зазначив інформацію відносно місця реєстрації, проживання позивача, а також вказав на неможливість надання оригіналу свідоцтва про шлюб, оскільки такий оригінал знаходиться у сторони відповідача. При цьому, до заяви представником позивача було також додано відповідь директора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України, надіслану на адвокатський запит від 04.07.2021 року, з якої вбачається, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено актовий запис №2675 про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 24.10.2014 року Печерським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 39)

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року у зв`язку з тим, що позивач в повному обсязі не виконав виявлених суддею недоліків у строк передбачений законом, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду та роз`яснено право на повторне звернення до суду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач у встановлений судом строк не виконав у повному обсязі недоліків, які були зазначені в ухвалі судді від 11.11.2020 року, а тому є всі підстави для застосування положень ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

По-перше, суддя першої інстанції 30 липня 2021 року відкрив провадження в даній справі, зазначивши, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.175,177 ЦПК України і підстав для відмови у відкритті провадження або повернення позову немає. Відкривши провадження, суддя першої інстанції фактично підтвердив відповідність позову вимогам процесуального закону. Залишення позову без розгляду через чотири календарних місяці очевидно та поза всяким розумним сумнівом є порушенням права позивача на справедливий суд, передбаченого ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

По-друге, залишаючи ухвалою від 11 листопада 2021 року позов без руху з підстав не долучення позивачем оригіналу/дублікату свідоцтва про шлюб, суд першої інстанції не врахував, що на стадії пред`явлення позовної заяви, вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції перевіряє відповідність позовної заяви вимогам статті 175 ЦПК України, тобто перевіряє передумови права на пред`явлення позову особи та дотримання порядку її подання, та не вправі уточнювати, пропонувати позивачу надати (зазначити) докази, які на думку суду повинні відповідати за позовом.

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України.

Як зазначено в частині п`ятій статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина четверта статті 83 ЦПК України).

А згідно із частиною першою статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Аналіз матеріалів справи дає підстави стверджувати, що подане представником позивачаклопотання про витребування доказів обґрунтоване саме відсутністю оригіналу свідоцтва про шлюб у позивача та відмовою Міністерства юстиції України надати інформацію про реєстрацію шлюбу на запит адвоката - як представника позивача.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її заявнику, відмовивши у задоволенні клопотання про витребування доказу, суд першої інстанції проявив надмірний формалізм, який у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушує права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 цієї Конвенції.

Відтак , ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд звертає увагу про необґрунтованість вимог апеляційної скарги щодо направлення справи до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження по справі, оскільки це не передбачено чинним процесуальним законодавством.

У зв`язку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, апеляційну скаргу слід задоволитичастково, оскаржувану ухвалу - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.