1Справа № 335/4141/21 4-с/335/10/2022
УХВАЛА
01 червня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Попової С.М.,
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2021 позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики розміром 54 500 доларів США, проценти з користування позикою за період з 07.09.2020 по 07.04.2021 розміром 5 722 долари США 50 центів США, три проценти річних за період з 02.01.2021 по 14.04.2021 розміром 14 доларів США 23 центи США, а всього 60 236 доларів США 73 центи США, а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 11 350 гривень 00 копійок (а.с. 4849).
20.01.2022 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 (далі стягувач) на постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. (далі приватний виконавець) про зняття арешту з коштів від 09.09.2021 у виконавчому провадженні № 66594405.
Скарга мотивована тим, що на виконання судового рішення від 06.07.2021, яке набрало законної сили 06.08.2021, було видано два виконавчих листи, які стягувач пред`явив для примусового виконання приватному виконавцю Хохлову К.К., який своєю постановою від 25.08.2021 відкрив виконавче провадження за № 66594405. 26.08.2021 приватним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_2 (далі боржник).
09.09.2021 приватним виконавцем винесено дві постанови про знаття арешту з коштів боржника у зв`язку із тим, що до приватного виконавця надійшли документи, які підтверджують, що на рахунок боржника зараховуються кошти спеціального призначення пенсія.
Стягувач вважає вказані постанови приватного виконавця протиправними, оскільки на його думку, рахунки боржника, відкриті в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», не відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено, а кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу. Зазначає, що приватний виконавець не врахував, що вказані рахунки не є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунках боржника стали його власністю та набули статусу вкладу, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для винесення постанов про зняття арешту з коштів від 09.09.2021.
Вказує, що такого висновку щодо застосування права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15 та Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц.
Посилаючись на все вищевикладене, просив суд визнати протиправними постанови приватного виконавця про зняття арешту з коштів від 09.09.2021 у виконавчому провадженні № 66594405, зобов`язати приватного виконавця скасувати зазначені постанови (а.с. 5861).
Від приватного виконавця до суду надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких він зі скаргою не погодився та просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що постанова Верховного Суду у справі № 756/1927/16-ц, на яку посилається представник стягувача у скарзі, була прийнята не у подібних правовідносинах, а тому не є релевантною й не може бути застосована судом під час розгляду та вирішення цієї скарги. Так, у справі № 756/1927/16-ц Верховний Суд досліджував питання правомірності накладення арешту на спеціальні рахунки боржника під час примусового виконання судового рішення, а не питання зняття арешту.
Доводи стягувача про те, що кошти, які знаходяться на рахунках боржника, стали його власністю та набули статусу вкладу, суперечать вимогам абзаців 4, 5 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Більш того, на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника у випадку надходження документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, що й було зроблено в цьому випадку.
Стягувач, боржник, приватний виконавець в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.
Оскільки неявка належним чином повідомлених стягувача, боржника, приватного виконавця в силу вимог ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не перешкоджає розгляду скарги, суд вважав за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд встановив наступне.
На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. перебуває виконавче провадження № 66594405 з примусового виконання виконавчих листів № 335/4141/21, виданих 11.08.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики розміром 54 500 доларів США, процентів з користування позикою за період з 07.09.2020 по 07.04.2021 розміром 5 722 долари США 50 центів США, трьох процентів річних за період з 02.01.2021 по 14.04.2021 розміром 14 доларів США 23 центи США, а всього 60 236 доларів США 73 центи США, а також судових витрат зі сплати судового збору розміром 11 350 гривень 00 копійок, відкрите постановою приватного виконавця від 25.08.2021 (а.с. 62).
Постановою приватного виконавця від 26.08.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 (а.с. 63).
Постановою приватного виконавця від 09.09.2021 знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику, відкритих у ПАТ АКБ «Індустріалбанк» (а.с. 64).
Постановою приватного виконавця від 09.09.2021 знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику, відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 65).
Постанови мотивовані тим, що на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява боржника разом з копією банківських документів, що підтверджують, що на рахунки у вказаних банківських установах зараховуються кошти соціального призначення, а саме пенсія.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з п. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Як передбачено ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За змістом абзацу 2 ч. 2 ст. 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
За змістом абзаців 4, 5 ч. 2 ст. 70 Закону забороняється звертати стягнення на всю пенсію боржника.
Судом встановлено, що приватний виконавець, керуючись ст. 56 Закону, в межах виконавчого провадження № 66594405, наклав арешт на всі грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, що належать боржнику ОСОБА_2 .
Однак, 09.09.2021 боржник звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з розрахункового рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , так як на цей рахунок надходить його пенсія.
На підтвердження вказаних обставин боржник надав приватному виконавцю виписку по рахунку НОМЕР_1 , яка підтверджує, що, дійсно, на вказаний рахунок, що належить боржнику, протягом травнясерпня 2021 р. надходили пенсійні виплати.
Суд не погоджується із доводами стягувача стосовно того, що кошти, які знаходяться на рахунках боржника стали його власністю та набули статусу вкладу, оскільки це суперечить нормам абзаців 4, 5 ч. 2 ст. 70 Закону.
При цьому, судом враховується, що постанова Верховного Суду у справі № 756/1927/16-ц, на яку посилається боржник у скарзі, була прийнята не у подібних правовідносинах, а тому не підлягає застосуванню під час розгляду цієї скарги. Так, у справі № 756/1927/16-ц Верховний Суд досліджував питання правомірності накладення арешту на спеціальні рахунки боржника під час примусового виконання судового рішення, а не питання зняття арешту.
Тому, приватний виконавець, в порядку абзацу 2 ч. 2 ст. 59 Закону, правомірно виніс постанову від 09.09.2021 про зняття арешту з коштів боржника, що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк».
Таким чином, судом не встановлено порушень приватним виконавцем вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови від 09.09.2021 про зняття арештів з коштів, що знаходяться на розрахунковому рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», а тому у задоволенні скарги в цій частині необхідно відмовити.
В цей же час, суду не надано доказів, що на розрахунковий рахунок, відкритий боржником в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», зараховуються кошти соціального призначення.
Більш того, з наданих на виконання ухвали суду матеріалів виконавчого провадження випливає, що боржник звертався до приватного виконавця із заявою про зняття арешту тільки із розрахункового рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк». Із заявою про зняття арешту з розрахункового рахунку, відкритого в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», боржник до приватного виконавця не звертався.
За таких обставин зміст оскаржуваної постанови суперечить наявним у виконавчому провадженні документам.
Отже, правові підстави для винесення приватним виконавцем постанови від 09.09.2021 про зняття арешту з коштів, що знаходяться на розрахунковому рахунку, відкритому в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», були відсутні, а тому ця постанова є неправомірною.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Тому, вказану постанову слід визнати неправомірною та зобов`язати приватного виконавця усунути порушення шляхом зобов`язання її скасувати.
Підсумовуючи все вищевикладене, скарга ОСОБА_1 задовольняється частково.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 447453 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирили Костянтиновича від 09 вересня 2021 р. у виконавчому провадженні № 66594405 про зняття арешту з усіх рахунків боржника ОСОБА_2 , відкритих у публічному акціонерному товаристві акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».
Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирилу Костянтиновича скасувати постанову від 09 вересня 2021 р. у виконавчому провадженні № 66594405 про зняття арешту з усіх рахунків боржника ОСОБА_2 , відкритих у публічному акціонерному товаристві акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».
У задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова