Справа № 489/1368/22
Провадження № 2/489/1348/22
Ухвала

08 червня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Костюченко Г.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона МГЗ» про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати наказ №024/02 від 07.04.2022 р. про його звільнення, незаконним, поновити на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона МГЗ» з 07.04.2022 р., стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2022 р. до дня поновлення на роботі у розмірі 12000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.00 коп.

За змістом ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору в частині стягнення моральної шкоди.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (або затримки розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (або за весь час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Так само Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №761/943/18, від 15 лютого 2021 року у справі №372/4328/19.

Відповідно п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичної особи позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачем заявлено майнові вимоги, щодо стягнення моральної шкоди на суму 50000,00 грн., йому необхідно сплатити судовий збір, який повинен дорівнювати 1 відсотку ціни позову, тобто 992,40 грн.

Також, позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору в частині позову про відшкодування моральних збитків. В обґрунтування клопотання вказує, що він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи та доходів, тому не має змоги сплатити судовий збір та просив суд звільнити його від сплати.

Згідно частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому позивачем не надано суду доказів його майнового стану та сам по собі майновий стан позивача не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а заявлена позовна вимога не передбачена Законом України «Про судовий збір» як така, що дозволяє застосування пільг при сплаті.

Враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, керуючись ст.185 ЦПК України, ст.136 ЦПК України, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в частині стягнення моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя