ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16980/21

Провадження № 22-ц/4820/243/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні справа № 686/16980/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року в складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай).

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, в якому просив визнати за ним як спадкоємцем за законом, після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП «Росія», що розміщувався на території села Виноградівка, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Розсошанської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

На підтримання заявлених позовних вимог, позивач посилався, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , 1910 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його матір`ю. За життя його мати працювала в колгоспі «Росія» с. Слобідка Ярмолинецького району і як член колгоспу мала право на отримання земельної частки (паю). Однак вказаним правом не скористалася, оскільки померла, тому він як її спадкоємець за законом, має намір скористатися таким правом на земельну частку (пай). На всі його звернення до Баламутівської сільської ради Хмельницького району, Головного управління Держгеокадастру у хмельницькій області він отримує лише відмову. Крім того, позивач вказував, що невнесення його матері до списку осіб, які були членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку пай, тому просив задоволити його позовні вимоги.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що за життя його мати працювала в колгоспі «Росія» села Слобідка Ярмолинецького району, що підтверджується архівною довідкою, тому як член колгоспу мала право на отримання земельної ділянки (паю), однак вказаним правом не скористалася, оскільки померла раніше ніж були розпайовані землі, тому він як її спадкоємець за законом має намір використати це право. Згідно інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26 листопада 2019 року Державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП «Росія» с. Виноградівка на підставі рішення Виноградівської сільської ради народних депутатів від 24 березня 1995 року № 2 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 06 грудня 1995 №1, але Список громадян - членів КСП, що є додатком до Державного акту - відсутній. Тобто встановити чи була його мати ОСОБА_2 внесена до вказаного списку чи ні є неможливо, однак ця обставина не може позбавляти її на права на земельну частку пай, зважаючи на те що вона була пенсіонером з числі колишніх працівників КСП, отже залишилася членом КСП і припинення трудових відносин у зв`язку із виходом на пенсію не припиняє її членство в КСП.

Тому, з огляду на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ..

Рішенням Хмельницького міськарйонного суду від 29 квітня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в період з 1944 по 1961 рік працювала в колгоспі «Росія» с. Слобідка Виноградівська Ярмолинецького району Хмельницької області.

На підставі рішення Виноградівської сільської Ради народних депутатів від 24 березня 1995 року № 2 КСП «Росія» видано Державний акт на право колективної власності на землю № 1 від 06 грудня 1995 року.

З відповідей Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 3-443/0-536/6-19 від 26.11.2019 року та відділу в Ярмолинецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що ОСОБА_2 згідно технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Росія» с. Виноградівка не була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, їй не було видано сертифікат на земельну частку (пай) з земель даного КСП в зв`язку з тим, що вона померла до видачі державного акту.

Відповідно до частини дев`ятої статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Однак як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п.1).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.11).

Згідно ст. 9 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та з цього моменту припинилась її правоздатність. КСП «Росія» одержало Державний акт на право колективної власності на землю на підставі рішення Виноградівської сільської Ради народних депутатів від 24 березня 1995 року лише 06 грудня 1995 року.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_2 і відкриття спадщини КСП «Росія» Державний акт на право колективної власності на землю не видавався, а його члени не мали права власності на земельні частки (паї).

Оцінивши в сукупності надані докази, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 померла ще до отримання КСП «Росія» Державного акту на право колективної власності на землю, не могла бути включена до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай), що є додатком до Державного акту, не могла отримати сертифікат на земельну частку (пай), а відтак за життя не набула права власності на земельну частку (пай) КСП «Росія» і таке право не ввійшло до спадкових прав спадкодавця.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що у позивача ОСОБА_1 , який у відповідності до ст. 529 ч.1 ЦК Української РСР в редакції 1963 року є спадкоємцем померлої першої черги, також не виникло такого права на земельну частку (пай).

Таким чином, вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , встановивши, що спадкодавця ОСОБА_2 не було включено до списків осіб - членів КСП «Росія», що долучався до Державного акту на право колективної власності на землю, померла ще до видачі даного Акту, вона не отримувала сертифікат про право на земельну частку (пай).

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а фактично містять посилання на обставини, вказані в позовній заяві, яким надано оцінка в мотивувальній частині постанови, а тому такі доводи не можуть бути прийняті судом до уваги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2021 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох