Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1409/20 Головуючий у 1-й інст. Збаражський А. М.
Категорія 72 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу № 276/1409/20

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хорошівської селищної ради, ОСОБА_3 ) про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, призначення опікуна та стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Збаражського А.М. у смт. Хорошів,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і з урахуванням уточнених позовних вимог просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити її опікуном ОСОБА_4 ; визначити місце проживання ОСОБА_4 разом із нею; стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу). В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка та її син ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 . У відповідачки є ще син ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_7 . Діти тривалий час проживають разом з позивачкою та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де для їх належного розвитку позивачкою та ОСОБА_3 створені відповідні умови, діти забезпечені для проживання окремим ліжком, харчуванням, одягом. ОСОБА_2 фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, проживає в іншому місці, не відвідує дітей, жодної матеріальної допомоги їм не надає. Не цікавиться здоров`ям дітей, їх фізичним, духовним і моральним розвитком. Діти знаходяться на повному утриманні позивача та її сина. Така поведінка відповідача негативно впливає на виховання дітей, шкодить їх інтересам.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, проживає в іншому місці з ОСОБА_8 , не з`являється за місцем проживання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, не цікавиться здоров`ям дітей, їх фізичним, моральним та духовним розвитком. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні її та її сина. Відповідачці попередньо неодноразово надавались можливості для виправлення поведінки органами опіки та піклування, проте дані спроби виявились безрезультатними. Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, покази свідків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_2 має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_7 .

Згідно з довідкою виконкому Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №999-1 від 04.08.2020 року, разом з ОСОБА_1 , 1967 р., проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою виконкому Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №1211-1 від 09.09.2020 року, разом з ОСОБА_1 , 1967 р., проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як передбачено ч.1 ст.165 ЦПК України особа, у сім`ї якої проживає дитина, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради прийнято рішення № 136 від 19.08.2020 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і затверджено відповідний висновок.

Із змісту висновку вбачається, що родина ОСОБА_9 перебуває на обліку дітей/сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах. З травня 2020 року відповідачка систематично зловживає спиртними напоями, не цікавиться життям дітей, не дбає про їхнє здоров`я, не реагує на зауваження та рекомендації спеціалістів щодо формування відповідального батьківства, ведення здорового способу життя.

Згідно з актів обстеження житлово-побутових умов проживання №136 від 01.07.2020 та від №150 від 27.07.2020 за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 перебувала у нетверезому стані.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача і свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд першої інстанції правильно виходив з того, що висновок органу опіки та піклування зроблений без належного з`ясування всіх обставин, які мають значення при вирішенні питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, є недостатньо обґрунтованим та не містить достатніх підстав для позбавлення батьківських прав, рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

Суд взяв до уваги покази свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про покращення відношення ОСОБА_2 до дітей, заперечення відповідачки щодо позбавлення батьківських прав, вчинення нею дій, які підтверджують бажання зберегти такі права, а саме, що вона припинила вживати алкогольні напої, налагодила побут, регулярно відвідує дітей, грає з ними, спілкується, в судовому засіданні заявила про намір забрати дітей до себе. Судом врахована практика Європейського суду з прав людини у справах про позбавлення батьківських прав.

Діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не позбавлені батьківського піклування, тому згідно положень ст.243 СК України над ними не може бути встановлена опіка. Згідно ст.160 СК України право на визначення місця проживання дитини мають батьки. Будь-які правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на користь ОСОБА_1 відсутні. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у решті позовних вимог.

Рішення ухвалено і дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: