Провадження № 22-ц/824/2973/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Савченка С.І., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ» про забезпечення позову у справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «БРСМ-НАФТА», ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.

10 січня2022 року Київським апеляційним судом відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БРСМ-НАФТА», ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2021 року.

28 січня2022 року Київським апеляційним судом відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БРСМ», як особи яка не брала участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права та обов`язки, на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2021 року.

Разом із апеляційною скаргою ТОВ «БРСМ» подав до апеляційного суду дві заяви про забезпечення позову, в яких просить:

- тимчасово заборонити розповсюдження інформації стосовно ТОВ «БРСМ», яка була оприлюднена відповідачами у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_8» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом тимчасового зупинення роботи веб-сайту з доменним ім`ям bihus.info до закінчення розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції. Виконання ухвали суду про забезпечення позову доручити реєстратору доменного імені bihus.info - компанії OnlineNIC, Inc, (місцезнаходження 909 MarinaVillagePkwy #236, Alameda 94501, United States, адреса для листування 3027 Teagarden St., San Leandro, С A 94577, USA) та хостинг-провайдеру - компанії CloudFlare, Inc. (місцезнаходження 101 TownsendStreet, San Francisco, CA, 94107, US);

- 2 -

- тимчасово заборонити розповсюдження інформації стосовно ТОВ «БРСМ», яка була оприлюднена відповідачами у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_8» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-сайті youtube.com за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом обмеження доступу користувачів мережі Інтернет до вказаного відео сюжету, до закінчення розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції. Виконання ухвали суду про забезпечення позову доручити компанії Conception Mark LP, бренд - AIR, Agency of Internet Rights, адреса для листування - 39/5 GRANTON CRESCENT, SCOTLAND, EDINBURGH, EH5 1BN.

Обидві заяви мотивовані тим, що предметом спору по справі є визнання недостовірною та спростування інформації, що порушує особисті немайнові права на ділову репутацію ТОВ «БРСМ-НАФТА» та ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», стосовно фінансування БРСМ-НАФТОЮ політичної партії «Партія ОСОБА_5», розповсюджену та оприлюднену відповідачами у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_8» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 у розділі «Новини». Дана інформація прямо стосується скаржника, оскільки у відео-сюжеті неодноразово загадано його найменування, зокрема, у фразах: «вона топ-менеджерка БРСМу », « Паливо для ОСОБА_5 теж від БРСМу », «гроші від БРСМу ОСОБА_5 цінують більше, ніж паливо БРСМу», « БРСМ спонсорує Партію ОСОБА_5 », та під «БРСМ» мається на увазі мережа АЗС, що працює під брендом «БРСМ-НАФТА», частиною з яких володіє ТОВ «БРСМ». На час розгляду справи у суді матеріали, що містять негативну та недостовірну інформацію щодо ТОВ «БРСМ» продовжують знаходитись на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини» та перегляд цих матеріалів з кожним днем збільшується користувачами мережі Інтернет з усього світу. Отже, дана недостовірна інформація здійснює та здійснюватиме тривалий негативний вплив на ділову репутацію скаржника протягом всього судового розгляду справи, а отже існує висока імовірність, що у разі задоволення апеляційної скарги ТОВ «БРСМ», останньому доведеться докласти значних зусиль для позбавлення від наслідків вказаного негативного впливу та відновлення його ділової репутації, що додатково ускладнить виконання рішення суду апеляційної інстанції. А тому, з метою зупинення поширення інформації, якою порушуються немайнові права апелянта, та подальшого ознайомлення з нею інших осіб й збільшення їх кола, у ТОВ «БРСМ» виникла об`єктивна необхідність у зверненні до суду із заявою про забезпечення позову у вигляді тимчасової заборони розповсюдження інформації стосовно ТОВ «БРСМ», яка була оприлюднена відповідачами, шляхом тимчасового зупинення роботи веб-сайту з доменним ім`ям bihus.info до закінчення розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши дану заяву, суддя-доповідач вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову з наступних міркувань.

Питання забезпечення позову врегульовані ст.ст.149-153 ЦПК України, які містять положення щодо підстав, способів і порядку вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він

- 3 -

звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Види забезпечення позову, які може вжити суд, передбачені ч.1 ст.150 ЦПК України, згідно якої позов в тому числі забезпечується забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п.10 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, який визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист його прав.

За змістом вказаних норм, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови ПВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Тобто, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст.ст.11, 12, 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб,

- 4 -

а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Встановлено, що позивачами у справі є ТОВ «БРСМ-НАФТА» та ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», які у встановленому законом порядку звернулися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів і подали позовну заяву, вимоги за якою вирішені судом.

Скаржник ТОВ «БРСМ» не є позивачем у справі, до суду з вимогами на захист своїх прав не звертався, що виключає вжиття заходів забезпечення позову за його заявою, оскільки суперечить меті та змісту заходів забезпечення вимог саме позивача та положенням ст.149 ЦПК України, а також суперечить принципам змагальності, диспозитивності та пропорційності (ч.2 ст.2 ЦПК України).

Це по-перше.

По-друге, предметом спору в даній справі є вимоги позивачів ТОВ «БРСМ-НАФТА» та ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР»про визнання недостовірною інформації, що порушує їх особисті немайнові права на ділову репутацію та її спростування шляхом опублікування на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 інформаційного текстового матеріалу, а також зобов`язання відповідачів видалити відео-запис телепрограми «ІНФОРМАЦІЯ_8» з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини».

З урахуванням предмету спору заходи забезпечення позову, які просить вжити скаржник ТОВ «БРСМ» у вигляді тимчасової заборонити розповсюдження інформації, ніяким чином не стосуються і не пов`язані ні з можливим усуненням причин щодо ускладнення виконання судового рішення на користь позивачів, ні з ефективним захистом або поновленням їх прав.

У випадку імовірного задоволення позову дані заходи ніяким чином не впливають ні на виконання рішення щодо спростування інформації, ні щодо зобов`язання видалення відео-запису телепрограми.

Небежання скаржника, щоб інші особи переглядали ці матеріали, може стосуватися інших прав, які не є предметом у даній справі.

По-третє, відповідно до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що втручання у право особи на свободу вираження поглядів становитиме порушення ст.10 Конвенції, якщо воно не встановлено законом, не переслідуєлегітимні цілі та не є необхідним у демократичному суспільстві.

Очевидно та поза всяким розумним сумнівом запропоновані скаржником ТОВ

- 5 -

«БРСМ» заходи забезпечення позову у вигляді тимчасової заборонити розповсюдження інформації не переслідуютьлегітимні цілі та не є необхідними у демократичному суспільстві.

За таких обставин підстави для задоволення обох заяв ТОВ «БРСМ» про забезпечення позову відсутні.

Даючи оцінку доводам скаржника, викладеним у обох заявах, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст.365, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач С.І.Савченко