Справа № 569/7477/22
УХВАЛА

14 червня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В., розглянувши заяву, яка надійшла від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має малолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має малолітню дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1ст. 294 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованихКонституцієюі законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Правове регулювання припинення шлюбу здійснюється, зокрема, главою 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання відповідно до приписів ст. 105 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

При ознайомленні з поданою заявою, судом встановлено, що до заяви не додано нотаріально посвідченого договору про розмір аліментів на дитину. Аліментні зобов"язання того з батьків, хто проживатиме окремо від дитини повинні визначатись у договорі про розмір аліментів на дитину, що повинен відповідати вимогам, які визначені п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 та бути нотаріально посвідченим.

Неподання до спільної заяви про розірвання шлюбу нотаріально посвідченого договору відповідно до вимог ст. 109 СК України, унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Враховуючи викладене, заяву необхідно залишити без руху, для виправлення недоліків, а саме для подання заявниками нотаріально посвідченого договору про розмір аліментів на дитину.

В разі невиконання вимог ухвали протягом десяти днів з моменту її отримання, заяву необхідно повернути заявникам та вважати її не поданою.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має малолітню дитину, залишити без руху

Надати заявникам строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі.

Роз`яснити заявникам, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Копію ухвали надіслати заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Левчук О.В.