Справа № 202/1386/22
Провадження № 2/202/1300/2022
27 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря - Калантаєнка Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський міський центр соціальних служб про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
І. Стислий виклад позиції представника позивача.
Позивач звернувся до суду з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття та перераховувати на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Державному ощадному банку України, про передачу малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради для подальшого влаштування та про зобов`язання державного закладу, до якого буде влаштовано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або його законного представника відкрити рахунок на ім`я малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби. Заявлена вимога обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , будучи батьком ОСОБА_2 жодного батьківського обов`язку не виконує, самоусунувшись від виховання дитини, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток своєї дитини.
Представник позивача та третьої особи позов підтримали, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Малолітній ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис від 21 квітня 2010 року № 399, зроблений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), видане 01 березня 2022 року.
Мати, ОСОБА_3 , померла (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , актовий запис від 25 жовтня 2019 року № 1132, зроблений Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).
У відповідності до змісту позовної заяви - сім`я ОСОБА_1 потрапила в поле зору управлінні-службі у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради у лютому 2016 року, після того, як малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , каретою швидкої в супроводі патрульної поліції та небайдужої сторонньої громадянки було доставлено до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 9» Дніпровської міської (раніше КЗ «ДМДКЛ №1» Дніпропетровської обласної ради) з перехрестя вулиці Калинової та проспекту Слобожанський у місті Дніпро. Мати, ОСОБА_3 , перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, не могла спілкуватись. ОСОБА_2 сам підійшов до співробітників поліції і повідомив про себе інформацію.
Після медичного обстеження дитину ОСОБА_2 спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради 09.02.2016 року передано батькові ОСОБА_1 на виховання та спільне проживання. З родиною продовжувалась різноманітна робота, спрямована на збереження сімейних форм виховання, родина отримувала послугу соціального супроводу, в рамках якої: ОСОБА_2 зареєстрований за адресою мешкання, влаштований на навчання до комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 29» Дніпровської міської ради, підписано медичну декларацію з лікарем, мати отримала сприяння у відновленні документів. ОСОБА_2 брав участь у конкурсі та отримав винагороду за сприяння БФ «Карітас» - роликові ковзанки.
Родина перебувала на обліку з 04.02.2016 року по 07.05.2019 року, знято в зв`язку з налагодженням ситуації в родині (наказ про зняття від 07.05.2019 року № 26).
14.01.2022 за вих. № 56 до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надійшло повідомлення комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 9» Дніпровської міської ради про те, що 13.01.2022 об 11:30 співробітниками ювенальної поліції було доставлено малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в занедбаному стані, який залишився без нагляду батьків.
Згідно з наказом управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 01.02.2022 року № 16 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.
Відповідно до повідомлення відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.01.2022 вих. № 43.2/214, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не забезпечує відповідних умов проживання дитині. В квартирі за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , антисанітарні умови: таргани, сторонні смердючі запахи, все приміщення захаращене мотлохом та сміття, обідрані шпалери, відсутнє газопостачання, електропостачання в наявності (підключене самовільно), великі комунальні борги, ОСОБА_2 тривалий час не відвідує навчання в комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 29» Дніпровської міської ради. Батько ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, про що 13.01.2022 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Згідно з характеристикою, наданою 20.01.2022 року адміністрацією комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 29» Дніпровської міської ради ОСОБА_2 виховується в неповній родині. Мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, не цікавиться вихованням, навчанням сина. ОСОБА_2 приходить до школи не завжди охайним, не слідкує за виконання домашніх завдань та систематичним відвідуванням навчального процесу, має багато пропусків без поважних причин.
Батько, ОСОБА_1 , не приділяє належної уваги вихованню сина, батьківські збори не відвідує.
На виконання п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» працівниками управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради 17.01.2022, 28.01.2022, 07.02.2022 здійснено виходи за адресою проживання ОСОБА_2 , складені акти виходу в родину, обстежити умови проживання неможливо, через уникнення батьком допуску до квартири.
Батько, ОСОБА_1 , спілкування уникає, не усвідомлює ступінь важливості питання, не реагує на запрошення щодо його візиту до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, приходив один раз, на свій розсуд вибрав дату і час свого візиту. Напередодні останнього візиту був попереджений про візит фахівців відділу Дніпровського міського центру соціальних служб Дніпровської міської ради та управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, але не зважаючи на це, пішов з дому, попередивши свою старшу доньку, у випадку, якщо прийдуть соціальні служби, нехай його почекають.
Батько, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер вихованням та утриманням сина не займається, дитина без належного догляду, не піклується про психологічний стан сина, не годує, не забезпечує належні умови для проживання.
04.03.2022 ОСОБА_1 з`явився до управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, надав пояснення, в якому запевняв, що навів лад у житловому приміщенні і бажає забрати сина ОСОБА_2 з лікарні на виховання і спільне проживання до себе в родину.
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 9» Дніпровської міської ради з 13 січня 2022 року по 24 лютого 2022 року.
За клопотанням управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.02.2022 року було переведено з комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 9» Дніпровської міської ради до комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради.
Органом опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надано висновок №7/11-90 від 1 березня 2022 року згідно якого було визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 - ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.
У той же час, ст. 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» (від 07.12.2006), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27.11.1992 і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996, п. 78.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що відповідає положенням ст. 165 СК України.
З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд враховуючи особу відповідача, який життям та здоров`ям дитини не цікавиться, проявляє повну байдужість до своєї дитини, приходить до висновку, що на разі, існують достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.
Обставин, які перешкоджали б відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено.
Крім того, такий захід має вплинути на відповідача, який в силу вимог ст.169 Сімейного кодексу України не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, довівши, що змінив свою поведінку та усунув обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Суд враховує, що відповідно до норми ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Таким чином, оскільки на даний час інформація щодо близьких родичів, яким за їх згодою може бути переданий малолітній ОСОБА_2 , відсутня, його необхідно передати органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради для подальшого влаштування.
Також, суд враховує, що відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З урахуванням викладеного, враховуючи обов`язок відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Вказані аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дитини відкритому у Державному ощадного банку України, який має (зобов`язаний) відкрити на ім`я малолітньої дитини законний представник дитини, у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 157, 164, СК України, ст. 11, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
Задовольнити повністю позовні вимоги органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради (м.Дніпро, вул.20-річчя Перемоги, 51) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Дніпровський міський центр соціальних служб (м.Дніпро, вул. Новосільна, 21) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради для подальшого влаштування.
Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати законного представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місячний строк з дня набрання законної сили даним рішенням суду, відкрити рахунок на ім`я малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 27 травня 2022 року.
Суддя Г.О. Кухтін