Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1805/16
УХВАЛА

06 червня 2022року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Жиган А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Плотнікова Сергія Олексійовича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1805/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернувся заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Плотнікова Сергія Олексійовича з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1805/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх доводів зазначив наступне: 4 травня 2017 року за договором купiвлi-продажу ОСОБА_1 отримав у власнiсть вантажний автомобiль VOLVO FН 42Т 12100 (2000), синiй, двигyн №D НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 . Ухвалою Миколаївського районного сулу Миколаївської областi вiд 22 серпня 2018 року по справi № 480/1805/16 наклалено арешт на вищезазначений вантажний автомобiль, який належить ОСОБА_1 на правi власностi. Заявник ОСОБА_1 по вказанiй цивiльнiй справi не є вiдповiдачем, або iншим уцасником справи, з позивачем не знайомий, в будь-яких цивiльно-правових вiдносинах, в тому числi боргових, не перебував i не перебуває. Враховуючи, що ухвала Миколаївського районного суду Миколаївської областi вiд 22 серпня 2018 року в частинi накладення арешту на транспортний ОСОБА_6 на його думку є незаконною та позбавляє його можливостi у здiйсненнi повноважень як власника, заходи забезпечення позову у цій частині просить скасувати.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а тому суд, вивчивши подане клопотання, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, дійшов висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.11.2018року, яке набрало законної сили частково задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14.03.2013 року в розмірі 706509,48 грн. (яка складається із суми заборгованості 638958,00 грн. + 3 % річних за 1395 дні прострочення 67551,48 грн.). Та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору та адвоката в розмірі 12703,29 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2018року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відповідачу ОСОБА_7 у будь-який спосіб відчужувати нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та накладено арешт на майно, а саме: причеп FRUEHAUF T34C. (1997 року випуску) червоний, шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 ; вантажні автомобілі VOLVO НОМЕР_6 . (2000) синій, двигун № НОМЕР_7 кузов № НОМЕР_8 ; LAMBERET LVFS -3E. (1994) білий, шасі № НОМЕР_9 . Крім того заборонено іншим особам у будь-який спосіб відчужувати, провадити постановку та зняття з державного обліку причеп FRUEHAUF T34C. (1997 року випуску). червоний, шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 ; вантажні автомобілі VOLVO FH 42T 12100. (2000). синій, двигун № НОМЕР_7 кузов № НОМЕР_8 ; LAMBLRET LVFS -3E. (1994). білий, шасі № НОМЕР_9 . Передано причеп FRUEHAUF T34C. (1997 року випуску). червоний, шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 ; вантажні автомобілі VOLVO FH 42Т 12100. (2000). синій, двигун № НОМЕР_7 кузов № НОМЕР_8 ; LAMBERET LVFS -ЗЕ. (1994). білий, шасі № НОМЕР_9 на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору, а саме: ТОВ «НПК Аметист» .

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Сторонами у спорі, у якому судом застосовано процесуальний механізм забезпечення позову є ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 (відповідач).

Тобто, заявник ОСОБА_1 не є учасником справи, а тому не наділений правом для звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Положення ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає те, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з тим, суд бере до уваги рекомендаційні роз`яснення викладені в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, вбачається, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,7 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, оскільки спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що заявник, в даному випадку, не є учасником у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та не є стороною виконавчого провадження, а відтак судом не встановлено підстав для скасування заходів забезпечення позову за поданим клопотанням.

В даному випадку заявник з метою захисту своїх прав та інтересів має право на звернення до суду шляхом подачі позовної заяви.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 53, 152, 158, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Плотнікова Сергія Олексійовича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1805/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості- відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський

06.06.2022