Справа №333/8780/21
Провадження №2/333/1704/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Тимошенко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в ході надання правової допомоги ОСОБА_1 , в рамках виконання Договору про надання правової допомоги від 26.11.2021, адвокатом виявлено факт відкриття 23.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва - Кошарським О.В. відносно Позивача виконавчого провадження №67628852 на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Сазонової Олени Миколаївни №10665 від 05.10.2021 р.

Наразі, сторона Позивача володіє матеріалами виконавчого провадження №67628852 від 23.11.2021, наданими приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В.

Позивач зазначає про незаконність виконавчого напису. Жодних повідомлень від Відповідача, за весь час існування спірних правовідносин не надходило, в тому числі щодо порушення Позивачем умов кредитного договору. Крім того, у відповіді на особистий запит Позивача, приватний нотаріус не надала жодного підтвердження направлення подібних повідомлень Відповідачем, через що остання не мала права вчиняти оспорюваний виконавчий напис зокрема станом на 05.10.2021 р.

Посилаючись на Закон України «Про нотаріат», позивач зазначає, що не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною.

Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15.

Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Позивач зазначає і про порушення оформлення вчиненого виконавчого напису.

Якщо виконавчий напис не було вчинено на оригіналі договору та до нього не підшито, а було викладено окремим документом, він також є неправомірним (пункту 5.1. та 5.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати виконавчий напис №10665 від 05.10.2021 року вчинений приватним нотаріусом Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Комунарського районного суду від 13.12.2021 року зупинено стягнення за виконавчим провадженням №67628852 з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 15301,50 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича.

Ухвалою Комунарського районного суду від 13.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

12.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Михайлівною надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того приватним нотаріусом надано копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 05.10.2021 року № 10665 (а.с.48-54).

31.01.2022 року на адресу суду від представника відповідача Іжаковського О.В. надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг).

Заявлені витрати на правничу допомогу складають 9000,00 грн. Відповідач категорично не погоджується із даною сумою.

Представник позивача вважає, що написав позовну заяву із формуванням додатків, консультації - вартує 9 000,00 грн. Проте середня заробітна плата в листопаді (за грудень відсутні відомості) 2021 року в Запорізькій області складала 13 760,00 грн. В листопаді 2021 року 22 робочих дні. З наведеного вбачається, що 1 робочий день в середньому коштує 625,00 грн., половина дня - 313,00 грн.

В даному випадку, із врахуванням середньої заробітної плати у регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу наприклад на половину робочого дня повинні були складати 313,00 грн., але аж ніяк не 9 000,00 грн., за справу незначної складності.

До позовної зави не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 9 000,00 грн.

З огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права і а адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення, зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218.

У зв`язку з викладеним просить суд відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

31.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача генерального директора Іжаковського О.В. надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву, із зазначенням обставин щодо неможливості подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк та надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України Про нотаріат, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Посилаючись на вимоги ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат, п.п. 3.1. 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку, відповідач зазначає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

За змістом п. 2.3 глави 16 розділу II Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику

За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

Щодо безспірності заборгованості відповідачем зазначено наступне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172.

З урахуванням приписів ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат , захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (а.с. 70-87).

Представник позивача та позивач у судове засідання не з?явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити, проти заочного розгляд справи не заперечують.

Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином причини неявки суду невідомі.

12.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Михайлівною надано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №10665, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № від 15.01.2020 року у розмірі 15301,50 грн., з яких 3% річних за період з 15.07.2021 року по 17.08.2021 року в сумі 13401,50 грн., інфляційні збитки за період з 14.07.2021 р. по 17.08.2021 р. 1400 грн. (а.с.20).

Третьою особою: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. надано матеріали нотаріальної справи відповідно до яких було вчинено виконавчий напис № 10665 від 05.10.2021 року, а саме:

- виконавчий напис нотаріус № 10665 віл 05.10.2021 року;

- Договір надання кредиту, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.01.2020 року;

- заява про вчинення виконавчого напису;

- претензія до ОСОБА_1 ;

- виписка з особового рахунку за кредитним договором № від 15.01.2020 року.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

В матеріалах справи наявна копія претензія до ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості по кредитному договору № від 15.01.2020 року станом на 17.08.2021 року яка становить 14801,50 грн. Проте будь-яких доказів направлення зазначеної претензії та отримання її ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Суду не надано доказів того, що для вчинення виконавчого напису стягувачем було подано оригінал чи нотаріально посвідчена копія.

Матеріали справи містять копію Договору надання кредиту, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.01.2020 року укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Згідно даного кредитного договору, максимальний строк користування кредитом становить 30 календарних місяців. Ліміт кредиту становить 20000 грн. Максимальна відсоткова ставка за один календарний день на суму фактичного залишку кредиту становить 1,75% (п.1.6 Договору).

Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна % ставка визначаються сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту. Та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого траншу кредиту та наступних.

Відсотки за користування поточним кредитом нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Будь-яких Додатків до кредитного Договору, якими погоджено розмір відсоткової ставки, матеріали справи не містять. Зазначені додатки відсутні і в матеріалах нотаріальної справи.

Крім того, відсутні будь-які докази отримання ОСОБА_1 певної суми кредиту, оскільки згідно кредитного договору, встановлений максимальний кредитний ліміт, що не перевищує 20000 грн.

Також не надано доказів на підтвердження суми заборгованості. Так, вказана суму заборгованості повинна бути підтвердженою документом, складеним у відповідності формі та змісту банківського рахунку з відображенням на ньому руху коштів. Повинно бути відображено з якого часу, відповідно до графіку платежів, позивач не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, із зазначенням помісячного нарахування заборгованості і відповідно суми відсотків.

В матеріалах справи наявна лише виписка по особовому рахунку, де зазначено, період стягнення з 14.07.2021 року по 17.08.2021 рік (35 днів). У зазначеній виписці вказана сума боргу 14801,50 грн., проте з чого складається зазначена сума боргу, незрозуміло, зазначені лише цифри та абревіатури. Згідно тексту зазначеної виписки вказано, що заборгованість за кредитом 1400 грн., за процентами та комісією 13401,50 грн. Проте, доказів належного розрахунку боргу суду не надано.

Всупереч зазначеному особовому рахунку, який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, сам виконавчий напис містить відомості про те, що заборгованість за кредитним договором № від 15.01.2020 року у розмірі 15301,50 грн., з яких 3% річних за період з 15.07.2021 року по 17.08.2021 року в сумі 13401,50 грн., інфляційні збитки за період з 14.07.2021 р. по 17.08.2021 р. 1400 грн.

Отже, наведені фактичні обставини свідчать, що розмір заборгованості вказаний в оспорюваному виконавчому написі не є безспірним.

Крім того, суду не надані докази, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ТОВ «ІНФІНАНС», з яким у позивача був укладений кредитний договір

Отже, наведені фактичні обставини свідчать, що розмір заборгованості вказаний в оспорюваному виконавчому написі не є безспірним.

За таких обставин виконавчий напис №10665 від 05.10.2021 року є незаконним та слід його визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо стягнення судових витрат понесених із розглядом справи суд зазначає наступне.

Згідно позовної заяви, позивачем в прохальній частині позову було зазначено про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу внормований статтею 137 ЦПК України.

Як випливає із змісту частини 3 означеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Наведене свідчить, що передумовою для покладення витрат на отримання професійної правничої допомоги є документальне підтвердження цих витрат.

Згідно розрахунку вартості юридичних послуг, вартість останніх становить: - консультативна допомога 500 грн. за одну консультацію; складання адвокатського запиту 1000 грн. за один підготовлений документ; складання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, його підготовка до суду 2000 грн. за комплексну послугу; складання заяви про забезпечення позову, її підготовка для подачі до суду 1500 грн. дистанційне супроводження судового розгляду 3000 грн.

26.11.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Тимошенко А.В. було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.8-9).

Надано акт приймання передачі виконаних робіт від 26.11.2021 року на суму 2500 грн. та прибутковий касовий ордер про сплату ОСОБА_1 вказаної суми.

Надано акт приймання передачі виконаних робіт від 26.11.2021 року на суму 6500 грн. та прибутковий касовий ордер про сплату ОСОБА_1 вказаної суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представник відповідача заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, вважає заявлену суму 9000 грн. неспівмірною зі складністю справи.

Зі змісту наданих доказів вбачається, що сума 9000 грн. включає вартість послуг з дистанційного супроводу справи в суді першої інстанції. Втім, справа №333/8780/21 розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження та не потребувала дистанційного супроводження оскільки судом, напрявлялись учасникам справи всі прийняті рішення та повідомлення про призначення судових засідань. Дистанційне супроводження справи не потребувало значних зусиль та великих витрат. Вартість дистанційного супроводження справи на суму 3000 грн. заявлена до відшкодування безпідставно.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час (п. 31, аналогічний правовий висновок наведений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі N 905/1795/18).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У зв?язку з чим суд приходить до висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 908 грн., за подання позову та 454 грн. за заяву про забезпечення позову, то відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. та 454 грн. відповідно.

Керуючись ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким- задовольнити.

Визнати виконавчий напис №10665 від 05.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 15.01.2020 р. в розмірі 15301,50 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 06.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська