Справа №485/1224/21
Провадження № 2-п/485/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Семенака А.Г.,

за участі позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

30 грудня 2021 року заявник ОСОБА_4 через свого представника - адвоката Кругляк НС. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року у справі № 485/1224/21 провадження №2/485/415/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення заявник вказує, що про дату та час розгляду вказаної справи він не знав, тому був позбавлений права на захист своїх законних прав та інтересів у суді під час вирішення справи та не мав можливість подати відзив. Вважає, що така обставина як постійне проживання на території іншої країни (як і відсутність можливості в`їзду на територію України) є поважною та такою, що матиме істотне значення для правильного розгляду справи. Про наявність спору відносно прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 вони з другим відповідачем дізналися 15 грудня 2021 року. До цього часу вважали, що спірне майно є власністю позивачки ОСОБА_1 та не підозрювали про наявність майнових прав на квартиру. У 1995 році емігрували разом з батьками до Тюменської області Російської Федерації на постійне проживання, а квартиру продали тітці, яка на той час потребувала житла. Договір купівлі-продажу у письмовій формі через брак коштів та правову необізнаність не укладали, а усну форму укладення договору вважали достатньою для виникнення у позивачки прав власності на нерухоме майно. Розписка на підтвердження оплати позивачкою за майно втрачена батьками. З текстом заочного рішення суду ознайомилися через Єдиний Реєстр судових рішень, без отримання його копії. Просить переглянути заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року у справі № 485/1224/21 та задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши за нею право власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник відповідача просила заяву про перегляд заочного рішення задовільнити.

Позивачка не заперечувала проти перегляду заочного рішення. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи № 485/1224/21 провадження № 2/485/415/21, судом встановлено таке.

30 листопада 2021 року Снігурівським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 60-63).

Позивачка згідно з поданою заявою проти заочного розгляду справи заперечень не мала.

Відповідачі про день та час розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1 , які повернулися на адресу суду з позначкою АТ "Укрпошта" про те, що адресат відсутній за вказаною адресою та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. За вказаною ж адресою відповідачам поштовим зв`язком було направлено копію заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно п.3 ч.2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

В заяві про перегляд заочного рішення, відповідач посилається на те, що з 1995 року по теперішній час він з братом (Відповідачем 2) постійно проживають за кордоном, у зв`язку з чим судових повідомлень у справі не отримували, про день і час розгляду справи не були повідомлені належним чином, копію заочного рішення також не отримували.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має подати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Однак, відповідачем не наведено доказів, які були б підставою для задоволення заяви про скасування заочного рішення, які мають істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене суд вважає, що заявником в поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення не надано доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 287 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Дата складення ухвали 02.02.2022.