З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" червня 2022 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері - ОСОБА_1 , починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 2010 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , який рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.03.2021 було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, при цьому є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, у зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 січня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.
В судове засідання, призначене на 01 червня 2022 року о 10 годині 00 хвилин, сторони не прибули.
Представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності від 21.01.2022, до суду подано заяву у якій просить розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність позивачки, позов підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивачки на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24 березня 2021 року по цивільній справі №296/7908/20 розірвано шлюб, зареєстрований 16 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №1814.
У відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , та її батьками записані сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно довідки, виданої ОСББ "Поліський Квартал" від 11.11.2021 №560 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 №2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.184 СК України, cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Cуд бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, тяжкого стану здоров`я відповідача в матеріалах справи відсутні.
Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивачки будь-яких доказів не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 30 листопада 2021 року, що підтверджується вхідним штампом суду, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.
Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.
Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суддя, -
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн (три тисячі гривень), щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судових витрат по сплаті судового збору.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 07 червня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська