Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 290/597/21
Провадження № 2/273/32/22
07 червня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Муравській М.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -
30.08.2021 року до Баранівського районного суду надійшла за підсудністю від Романівського районного суду цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, процентів за користування позикою, трьох відсотків річних та інфляційних збитків.
Умови договору він не виконав до цього часу не дивлячись на її неодноразові вимоги погасити борг. Такі обставини змусили її звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Останній строк сплати боргу настав 04.05.2020 року.
Ухвалою судді Баранівського районного суду від 03.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 22 ).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. До заяви додала оригінал розписки від 04.02.2020 року та від 05.04.2020 року ( а.с. 43).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на дану позовну заяву не скористався.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.02.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено в письмовій формі договір позики (а. с. 7 ), згідно якого відповідач взяв у борг у позивачки грошові кошти в сумі 30 000 гривень, а 05.04.2020 року ще 20 000 гривень , позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві борг в сумі 30 000 гривень протягом 3 місяців з виплатою процентів за кожен місяць користування .
Однак грошові кошти у визначений договором строк боржник позивачу не повернув. Таким чином, умови договору позики щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконано, оскільки ним не надано суду доказів повернення позивачу отриманої в позику суму грошових коштів за договором.
За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) .
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 908 гривень.
Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 21.06.2021 року, який містить опис послуг правничої допомоги, та квитанцію від 22.06.2021 року на суму 3000, 00 грн..
Суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. В зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3 000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 526, 625, 1046 - 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 137, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН № НОМЕР_2 , борг за договором позики від 04.02.2020 року та від 05.04.2020 року в сумі 50 000 гривень, три проценти річних від вказаної суми в розмірі 1500 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 3533,88 грн., інфляційні збитки в розмірі 4450 грн., а всього 59 483, 88 грн ( п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три гривні) 88 копійок .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН № НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН № НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законно їсили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Суддя: О.В. Васильчук