Єдиний унікальний номер 725/1487/21
Номер провадження 2/725/267/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022

Першотравневий районний суд м.Чернівців складі:

головуючого судді - Галичанського О.І.,

при секретарі - Симик І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Шпирка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна іншуранс Груп » ( , юридична адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, 44) , Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області ( , юридична адреса: м. Львів, вул. Підвальна, 6) про стягнення страхового відшкодування, моральної та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним вище позовом.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, позивач є власником автомобіля марки «Форд Конект», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стверджує, що 18 березня 2018р. приблизно о 15 годині 40 хвилин на автодорозі обхід м. Львів поблизу с. Зимова Вишня, Пустомитівського району, Львівської області відбулась дорожньо- транспортна пригода за участю: водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Форд Конект», д.н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував спеціальним вантажним автомобілем (оперативний транспортний засіб) «ЗИЛ 131НА», д.н.з. НОМЕР_2 Головного управління ДСНС у Львівській області.

Автомобіль «Форд Конект», д.н.з. НОМЕР_1 отримав значні механічні пошкодження, які відповідно до чинного законодавства України про страхування підлягають відшкодуванні потерпілому ОСОБА_2 .

На думку представника позивача , відповідачами , які зобов`язані здійснити відшкодування та виплату матеріальної шкоди позивачу є відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та Головне управління ДСНС у Львівській області .

Додає, що постановою від 17 травня 2018р. Пустомитівського районного суду Львівської області (справа 450/1245/18, провадження № 3/450/642/18) притягнуто до адміністративної відповідальності державного службовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівника Пустомитівського РС ГУ ДСНС у Львівській області, водія спеціального вантажного автомобіля (оперативний транспортний засіб) «ЗИЛ 131НА», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказує, що у зв`язку з вказаною подією, відповідно звіту від 18 квітня 2018р. суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_2 - власнику автомобіля «Форд Конект», д.н.з. НОМЕР_1 становить - 194 810 (сто дев`яносто чотири тисячі вісімсот десять) грн.

31 серпня 2018р. позивач ОСОБА_2 на вимогу працівників ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подав заяву «Про отримання страхового відшкодування в сумі 84 510-00 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот десять) грн.

14 листопада 2018р. позивач отримав від ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуране Груп» страхове відшкодування виключно в сумі 76 920 ,00 грн.

Згодом , позивачем отримано висновок № 112-12-20 від 08 грудня 2020р. експерта Павлишин Я.Д., ягідно якого матеріальний збиток складає - 226 655 грн. 36 коп.

Вважає, що вказаний висновок є об`єктивним, проведеним з належним дослідженням автомобіля «Форд Конект» д.н.з. НОМЕР_1 , особистим оглядом автомобіля із застосуванням додаткових технічних приладів та інструментів .

Таким чином , на думку представника позивача сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до виплати складає 100 000,00 грн.

З урахуванням вже виплаченої страхової суми 76 920, 00грн. та дійсною сумою страхового відшкодування 100 000, 00 грн. до стягнення підлягає - 23 080, 00 грн.

З відповідача Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Львівській області підлягає стягненню 126655,36 гривень ( 226655,36-10000,00).

На підставі вищевказаних обставин , просить стягнути з відповідачів вказану вище суму матеріального збитку та з відповідача Приватне Акціонерне Товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 10 000 гривень моральної шкоди.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги . Просив суд задовільнити позов .

Представник відповідача Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у Львівській області- Шпирка Р.О. заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки позивачем до даних правовідносин застосовано правові норми, які не підлягають застосуванню. Також стверджував , окрім іншого , що згідно висновків оцінювача , транспортний засіб вважається знищеним , тому його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Просив відмовити у задоволенні позвоних вимог за безпідставністю.

Представник відповідача Приватного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судове засідання не з`явився. Просив розглядати справу за його відсутності.

У поданому відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки його транспортний засіб є знищеним. Товариством виплачено ОСОБА_2 різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП у розмірі 76920,00 гривень . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог .

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши позицію сторін щодо предмета спору , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України -основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК).

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля марки «Форд Конект», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 18).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області (справа 450/1245/18) від 17 травня 2018р. до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП притягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія спеціального вантажного автомобіля (оперативний транспортний засіб) «ЗИЛ 131НА», д.н.з. НОМЕР_2 .

У вказаній постанові суду зазначено, що 18.03.2018 року о 15 год. 40 хв. на автодорозі обхід м.Львова поблизу с. Зимна Вода,Пустомитівського району Львівської області, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗИЛ-131НА, д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою,відповідно не реагував на її зміну, рухаючись із увімкненим проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, виконуючи невідкладне службове завдання, не дотримався забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком зміни напрямку руху не переконався , шо це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншими учасникам руху, не дав дорогу зустрічному автомобілю марки « Форд» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого автомобілі зазнали технічні пошкодження,

Такими своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3 б.д, 3.1, 10.1, 10.4 ПДР України. ОСОБА_3 у судове засідання з`явився, вину у вчиненому визнав.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На час здійснення дорожньо-транспортної пригоди був діючим поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7813276 , страховик - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , страхувальник - ОСОБА_2 , забезпечений транспортний засіб " Форд Коннект" д.н.з. НОМЕР_1 страхова сума за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн( а.с. 18 зворот).

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під час розгляду справи учасниками процесу визнано та не заперечувалось, що страховик - ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у зв`язку зі вчиненою дорожньо-транспортною пригодою в сумі 76920,00 грн.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу №112-12-20 від 08.12.2020року, виготовленого на замовлення представника позивача, економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) - принцип оцінки, який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) є доцільним лише за умови, що вартість відновлювального ремонту КТЗ (складника) підвищує його ринкову вартість, проте не перевищує її.

В даному випадку, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Форд Коннект" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент виконання експертизи, складає без врахування коефіцієнту фізичного зносу 931 078 (дев`ятсот тридцять одна тисяча сімдесят вісім) грн. 36 коп., що перевищує його ринкову вартість, станом на дату виконання експертизи без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, яка становить 226 655,36 (двісті двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 36 кой.

Враховуючи принцип оцінки, який передбачає доцільність відновлювального ремонту при умові підвищення ринкової вартості досліджуваного КТЗ, пошкодженого внаслідок ДТП, але в той час не перевищує її станом на момент дослідження, в даному випадку економічно не доцільно відновлювати досліджуваний КТЗ.

Матеріальний збиток, завданий власнику згаданого автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП 18.03.2018р., станом на дату виконання експертизи, складає 226 655,36 (двісті двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 36 коп

Вартість відновлювального ремонту станом на момент виконання експертизи, складає 931 078 (дев`ятсот тридцять одна тисяча сімдесят вісім) грн. 36 коп.

Проводити відновлювальний ремонт автомобіля Форд Коннект державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 18.03.2018р. економічно не доцільно. (а.с. 41)

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ураховуючи, що за змістом висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного , автомобіль позивача є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту є вищою за вартість автомобіля до ДТП, розмір матеріальної шкоди завданої позивачу має визначатись як різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП.

Суд вважає, що висновки позивача про те, що положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають застосовуватись лише страховою компанією при визначенні розміру страхового відшкодування є невірними, оскільки порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно наданого позивачем до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ Форд Коннект від 18.04.2018 р. ФОП ОСОБА_4 встановлено, що сума вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 611 602,86 гри та перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (ДТП), що становить 194 810, 00 грн. Згідно даного Звіту відновлювати такий КТЗ економічно недопільно

Вартість автомобіля "Форд Коннект" д.н.з. НОМЕР_1 , тобто його ринкова вартість на момент пошкодження, згідно наданого позивачем до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" Звіту від 18.04.2018 р. ФОП ОСОБА_4 становить 194 810, 00 грн.

Вартість залишків даного транспортного засобу (вартість транспортного засобу після ДТП) згідно зобов`язуючої пропозиції за результатами відкритих тортів на інтернет-платформі « Автоонлайн «Аудатекс Україна» становить 117 890,00 грн.

Відповідно до п.7.19 «Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства України,Фонду державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 - у разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані, за вартість утилізації КТЗ,- що оцінюється, може прийматися ціна продажу аналогічного КТЗ.

Отже , різниця між вартістю автомобіля позивача до та після ДТП становить 76920,00 грн. (194810,00-117890,00), що і було виплачено ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що при проведення експертизи на замовлення відповідача фактичний огляд ТЗ не проводився, оскільки п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, передбачено можливість визначення вартості КТЗ без його огляду, а позивачем визначений експертом розмір вартості автомобіля після ДТП не спростований, докази наявності іншого розміру дійсної залишкової вартості транспортного засобу суду не надано.

Надавши оцінку кожному з вказаних письмових доказів та оцінку цим доказам в сукупності, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи підтвердження наявності трудових відносин між відповідачем ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Львівській області з ОСОБА_3 , який не залучений позивачем до розгляду даної справи, та відсутністю підтвердження виконання ОСОБА_3 своїх трудових обов`язків під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року в справі №910/20622/17 зазначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела. Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 ЦК України).

Поряд із цим, за змістом правової позиції викладеної, зокрема, в постанові Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі №910/14693/17, відповідно до п 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Отже, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується.

Як вбачається з роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних, наданих у п.15 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4 , якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Такі ж висновки щодо застосування відповідних норм права викладені і у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №753/311/17 (провадження № 61-10440св21), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд враховує ту обставину , що автомобіль позивача вважається знищеним , оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Позивач( відповідно до матеріалів справи) розпорядився ним на власний розсуд і отримав страхове відшкодування від ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна іншуранс груп" .

Крім того , згідно наданих позивачем копій двох звітів про незалежну оцінку вартості матеріального збитку для страхового відшкодування збитку, завданого власнику автотранспортного засобу " Форд Коннект", виготовленого на замовлення ОСОБА_5 , оцінювачем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку , внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_2 , визначено у розмірі 194810,00 гривень та 196104,90 гривень.

Суду для огляду надано не було згадані звіти у повному обсязі.

Матеріали справи містять тільки титульну сторінку звітів та сам висновок на 1 аркуші.

Доказів , щодо обгрунтування визначення розміру матеріального збитку ОСОБА_2 та підстав для надання висновків з різним визначенням розміру шкоди , суду не надано.

Будь -яких клопотань щодо призначення експертизи , заявлено не було.

Порядок визначення способу захисту, який суд може застосувати здійснюючи правосуддя встановлений в ст. 5 ЦПК України.

При визначенні способу захисту, у відповідності до вказаної норми, слід враховувати положення, ч.1 ст. 13 п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач.

За загальним правилом (ч.1. ст. 5 ЦПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатись можливістю вибору між декількома способами захисту ( передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства в будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дозволяє забезпечити реальне поновлення порушених прав.

Тому обираючи спосіб захисту позивач повинен ( в першу чергу) перевірити, чи не передбачає закон або договір іншого більш ефективного способу захисту порушених прав.

Якщо у такому випадку позивач обрав інший спосіб захисту - суд має відмовити в задоволенні позову.

Якщо ефективний спосіб захисту законом або договором не передбачено і позивач обирає інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, позивач в позовній заяві має навести відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту.

Суд не має права визначати ефективний спосіб захисту права замість позивача, тобто виходити за межі позовних вимог у випадку, коли обраний позивачем спосіб захисту є неефективним.

Позивач просив стягнути з відповідачів завданий матеріальний та моральний збиток , який визначений ним з урахуванням висновку експерта Павлишина Я.Д. При цьому, позивач не навів суду обставин, за яких він не опирається на інші експертні висновки для визначення вартості матеріального збитку, не зазначив той факт, що автомобіль є знищеним.

За таких умов , вирішення питання , щодо відшкодування позивачу завданої шкоди, встановлення факту не відшкодування такої шкоди , зазначені у цій позовній заяві, не може відбуватися із застосуванням норм права, на які посилається позивач, що говорить про невірно обраний спосіб захисту своїх прав.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апецяційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський