Справа № 761/9196/22
Провадження № 2-о/761/205/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

з участю секретаря: Ганущака І.О.

заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ), про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, згідно з якою заявник просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь, у віці 85 років. На час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який народився, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 через військову агресію зі сторони Російської Федерації. Помер ОСОБА_2 проживав у АДРЕСА_1 , та після початку військової агресії нічого не було відомо про його подальшу долю. Згодом, заявниця отримала відомості з м. Маріуполь, що її батько загинув та отримала довідку про смерть №С-02247 та свідоцтво про смерть від 04.05.2022 року, видані Російською Федерацією, що підтверджують факт смерті.

Заявником вказано, що маючи в наявності вищезазначені документи, які підтверджують факт смерті особи, 12.05.2022 року заявниця звернулась до Шевченківського районного в місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте їй було відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин відсутності підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразу відповідно до законодавства України на підстави наданих нею документів.

Заявником зазначено, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно Заявнику для державної реєстрації смерті помердлої особи, проведеної державним органом України. У зв`язку із тим, що померлий був громадянином України, подвійного громадянства не мав, ОСОБА_1 не визнає влади іншої країни, через військову агресію РФ прибула до м. Києва у зв`язку із чим звертається до суду з вказаною заявою про встановлення фатку смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території м. Маріуполь.

Ухвалою суду від 27.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в приміщенні суду на 31.05.2022 року на 12 год. 45 хв.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повідомила, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Москва, Російська Федерація, куди був змушений евакуюватись із м. Маріуполь. Також зазначила, що довідку про смерть №С-02247 та свідоцтво про смерть від 04.05.2022 року їй надіслала її мачуха, оригіналів вказаних документів у неї не має і вона їх не бачила.

Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Києві) - в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив.

Однак, враховуючи вимоги ст. 317 ЦПК України, яка передбачає розгляд даної категорії справ невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про встановлення факту смерті за відсутності осіб.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04.05.2022 року, виданого Багатофункціональним центром надання державних послуг району Черемушки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в 23 год.15 хв. в м. Москва, Російська Федерація.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин .

Разом із тим, в даному випадку слід окремо зазначити, що жодного доказу та посилання на підтвердження вказаних в заяві обставин, що достовірно свідчать про смерть батька заявника у певний час і за певних обставин в певному місті, - вказана заява окремого провадження не містить.

Також відсутні доказизвернення заявника та вподальшому відмови органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Положення ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачають, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено належність доказів належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсність обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають знач для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві та її прохальна частина щодо становлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь, у віці 85 років, - не відповідають обставинам, встановленим під час розгляду вказаної заяви, оскільки сама заявник ОСОБА_1 повідомила та підтвердила інформацію, викладену у вищевказаному свідоцтві про смерть, що її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не в м. Маріуполі, а в м. Москва.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення заяви, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки заявником у судовому засіданні спростовано обставини на які він посилається в заяві, а тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

в и р і ш и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ), про встановлення факту смерті - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст складений 07.06.2022.

Суддя: