РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/162/22

2/609/177/2022

07 червня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

в складі головуючого судді: Ковтуновича О.В.

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він з вiдповiдачкою ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі від 5 червня 2006 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 27 січня 2016 року шлюб між ними розірвано. На підставі даного рішення діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишені проживати з батьком.

Рiшенням Дубенського міськрайонного суду від 03 березня 2016 року відповідачку позбавлено батьківських прав.

Діти проживають із позивачем і перебувають на його утриманні. Ціни на продукти харчування, одяг значно зросли. Діти навчаються в школі, постійно потрібні кошти на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, харчування. Оскільки відповідачка не цікавиться життя та здоров`ям своїх дітей, не надає належної матеріальної допомоги на їх забезпечення позивач вимушений поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Єдиним джерелом його доходів є заробітна плата.

Вiдповiдачка іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, оскільки є здоровою та працездатною.

Скрутне матеріальне становище змушує позивача звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідачки у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, позивач просить стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмiрi: 1500 грн. щомісячно але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі: 1500 грн. щомісячно але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

3. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

4. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги позивача не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 22 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 13 квітня 2022 року.

6. Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року судове засідання відкладено на 13 травня 2022 року.

7. Ухвалою суду від 13 травня 2022 року судове засідання відкладено на 07 червня 2022 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 04.08.2008 р. Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 22 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 17.07.2009 р. Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 17.

9. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено проживати з батьком.

10. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 березня 2016 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11. Згідно із довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 114 від 17.02.2022 р. виданої Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, слідує, що в АДРЕСА_2 без реєстрації проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 заявник, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка.

12. Відповідно до довідки № 547/02-19 від 17.02.2022 р. виданої Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області вказується, що ОСОБА_1 разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 , однак фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 .

ІV. Оцінка Суду.

13. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

14. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

15. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

16. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

17. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

18. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

19. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

20. Виходячи із змісту статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя)

21. В свою чергу, за змістом статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга).

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

22. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

23. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

24. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову.

25. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України).

26. Згідно з ч. 1, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

27. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

28. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК України, враховує:

?стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

?стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

?наявність у платника аліментів інших дітей (див. пункт 13), відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків;

?відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

?відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

?інші обставини, що мають істотне значення.

29. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

30. Відповідно до ст.183 СК України , частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

31. На підставі вищесказаного, враховуючи, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей добровільно, не надає ніякої матеріальної допомоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 992 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 166, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 200, 206-207, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити повністю.

2. Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмiрi 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 21 лютого 2022 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

3. Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 21 лютого 2022 року і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

4. Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 07 червня 2022 року

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. В. Ковтунович