Справа№938/667/21
Провадження № 2/938/35/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Мартищук Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про стягнення 10000,00грн моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення,

за участю представників сторін:

від позивача: Юрчук С.В.;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення 10000,00 грн моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Верховинського районного суду від 04.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 23.11.2021.

В судове засідання 23.11.2021 з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Юрчук С.В. та відповідач ОСОБА_2 . За клопотанням відповідача, в судовому засіданні було оголошено перерву до 14.12.2021 для надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

03.12.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву. З квитанції долученої до відзиву вбачається, що його копія надіслана позивачу рекомендованим листом.

В судове засідання 14.12.2021 сторони не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Юрчук С.В. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила судове засідання перенести на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомили.

Наступне судове засідання було відкладено на 28.12.2021.

В судове засідання 28.12.2021 з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Юрчук С.В. та позивач ОСОБА_1 .

Представник позивача через канцелярію суду подала заяву про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копії закордонного паспорта позивача ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 28.12.2021 не з`явився, причини неявки не повідомив. У зв`язку з відсутністю у суду доказів вручення йому судової повістки про виклик до суду, розгляд справи було відкладенона 17.01.2022.

В судове засідання 17.01.2022 з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Юрчук С.В. та позивач ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, прич ни неявки не повідомив. У зв`язку з відсутністю у суду доказів вручення йому судової повістки про виклик до суду, розгляд справи було відкладено на 26.01.2022.

В судове засідання 26.01.2022 з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Юрчук С.В., яка позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просила їх задовольнити.

Також у судове засідання 26.01.2022 з`явився відповідач ОСОБА_2 , котрий позовні вимоги не визнав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Зокрема, вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , 22.06.2021 близько 09:00 год., перебуваючи на грунтовій дорозі сільського значення, неподалік свого господарства, розміщеного в с.Красноїлля, присілок Плай Верховинського району Івано-Франківської області, на ґрунті існуючих неприязних відносин, вчинив конфлікт із ОСОБА_1 , під час якого, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс два удари дерев`яною палицею в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_1 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: рани лобної ділянки голови, забою правого плеча із синцем, садна та травматичного набряку правого плеча, синця в ділянці лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи №85 від 23.06.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний вирок суду 19.10.2021 набрав законної сили.

Позивач, стверджує, що внаслідок протиправної поведінки відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, який супроводжується постійними головними болями, що позбавляє його можливості жити повноцінним життям, у перенесеному нервовому стресі та хвилюваннях. Зазначає, що змушений був проходити амбулаторне лікування, що у свою чергу потягнуло за собою додаткові витрати, що також вплинуло на нервову систему. Також зазначає, обставиною, яка вплинула на ступінь його моральних страждань є той факт, що йому, у зв`язку з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення для відновлення свого порушеного права необхідно було докладати додаткових зусиль та звертатися за правовою допомогою, у зв`язку з чим нести додаткові витрати. Після побиття у нього змінився ритм життя, внаслідок перенесеної травми він не міг виходити з дому, на тривалий час відмовитися від роботи за кордоном, що суттєво погіршило його фінансове становище. Дії відповідача потягли за собою постійний страх за здоров`я, відчуття тривоги, втрату сну, що значно погіршило стан його здоров`я.

В судовому засіданні 28.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що дійсно протиправною поведінкою відповідача позивачу було завдано фізичного болю, оскільки удар був нанесений ОСОБА_2 з великою силою, та його наслідком були тілесні ушкодження (забій), які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також після побиття у позивача цілком змінився ритм життя, він відчував головокружіння. Окрім цього у нього була відкрита віза для поїздки на роботу закордон, однак у з`язку з порушенням звичного життя, погіршенням самопочуття він не змін вчасно виїхати з країни, та відповідно, у результаті цього не приступив до роботи, внаслідок чого втратив гроші. Просила позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні 28.12.2021 також підтримав позовні вимоги. Зазначив, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, у нього повністю змінився ритм життя, а також погіршилося здоров`я. У нього десь приблизно впродовж двох місяців боліла голова та рука. Окрім цього він змушений був лікуватись. Дана подія мала місце якраз у період сінокосіння, однак через біль в руці, він не міг косити, а вимушений був винаймати людей та платити їм за це гроші. Окрім того, його роботодавцем було розірвано з ним трудовий договір, так як він не зміг вчасно приїхати на роботу закордон, зокрема віза була відкрита 02.07.2021, а виїхати він зміг лише 29.08.2021.

В судовому засіданні 26.01.2022 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Правова позиція відповідача.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. Зокрема, на підтвердження своїх заперечень він зазначає, що саме позивач ОСОБА_1 своїми протиправними діями спровокував конфлікт, який відбувся між ними 22.06.2021 та перший завдав йому тілесних ушкоджень. Окрім цього, зазначаючи у позовній заяві про те, що його протиправними діями позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, фізичному болю, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, жодних доказів на підставі яких можна встановити обставин завдання йому моральної шкоди на суму 10000,00грн не надає. Зокрема, не надано доказів придбання ліків; не зазначено конкретних факторів, які вплинули на його психологічний та моральний стан; який був його стан до та після впливу; яких можливостей він був позбавлений; в чому полягають душевні страждання; не надано доказів порушення сну чи погіршення самопочуття, порушення нормальних життєвих зв`язків, ускладнень його життя та зміни способу життя.

Окрім цього зазначає, що він являється інвалідом ІІІ групи, проживає в скрутному матеріальному становищі, а тому не в змозі сплатити шкоду, у заявленому позивачем розмірі, а задоволення судом позовних вимог позивача у повному обсязі безумовно відіб`ється на матеріальному становищі членів його сім`ї та поставить під загрозу можливість забезпечення їх елементарних життєво необхідних потреб. Просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього 1000,00грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

В судовому засіданні 26.01.2022 відповідач позовні вимоги також заперечив, пояснив, що дійсно вироком суду його було визнано винним, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Однак він вважає, що згідно вказаного вироку він вже поніс покарання. Позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає, що жодної шкоди, яка б оцінювалася у 10000,00грн він позивачу не завдав, не готовий платити таку суму.

Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається із матеріалів справи вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2021 у справі № 938/495/21, який набрав законної сили 19.10.2021, встановлено та не підлягають доказуванню наступні обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 09:00 год., перебуваючи на грунтовій дорозі сільського значення, неподалік свого господарства, розміщеного в с.Красноїлля, присілок Плай Верховинського району Івано-Франківської області, на ґрунті існуючих неприязних відносин, вчинив конфлікт із ОСОБА_1 , під час якого, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс два удари дерев`яною палицею в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_1 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: рани лобної ділянки голови, забою правого плеча із синцем, садна та травматичного набряку правого плеча, синця в ділянці лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи №85 від 23.06.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згаданим вироком Верховинського районного суду від 16.09.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень нуль копійок (одну тисячу сто дев`яносто гривень нуль копійок) (а.с. 10-11).

Як вбачається із копії медичної амбулаторної карти №1489, оригінал якої оглянутот в судовому засіданні, ОСОБА_1 15.07.2021 звертався за медичною допомогою до лікаря невролога зі скаргами на біль голови. Зокрема, обстежвуваний скаржився на біль, яка, з його слів виникла через отримані 22.06.2021 тілесні ушкодження (медична документація відсутня). За результатами огляду лікарем поставлено діагноз "постравматичний головний біль" та призначено ліки при болях голови. Тако позивачем в обгрунтування своєї правової позиції надано копії фотографій, оригінали якимх оглянутот в судовому засіданні, із зображеним на ньому ОСОБА_1 та наявністю у нього на правому плечі садна.(а.с. 8, 9).

Згідно долученої позивачем копії його закордонного паспорта, в ньому міститься відмітка про те, що 29.08.2021 ОСОБА_1 виїхав з України, а 27.11.2021 повернувся (а.с. 37).

Відповідачем ОСОБА_2 до матералів відзиву, долучено довідку, видану Верховинським УСЗН Верховинської районної державної адміністратції від 23.11.2021 №0589, згідно якої вбачається, що він перебуває на обліку у Верховинському УСЗН та отримує соціальну допомогу інваліда ІІІ групи, а також акт обстеженння умов проживання Красноїлівського старостинського округу Верховинської селищної ради від 03.12.2021 №777, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, але фактично проживає в с. Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області. До складу його сім`ї входять ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - дочка. Сім`я проживає у складних матеріальних умовах, оскільки внаслідок пожежі, був знищений їх житловий будинок. ОСОБА_2 являється інвалідом ІІІ групи (а.с. 30,31).

Оцінка суду.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із завданням неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 шкоди позивачу ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Верховинського районного суду від 16.09.2021, який набрав законної сили ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень нуль копійок (одну тисячу сто дев`яносто гривень нуль копійок. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст. ст. 16, 1168 ЦК України).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відлповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення ( ч.3 ст. 23 ЦК України).

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як зазначено у п.3 вказаної постанови моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач в позовній заяві стверджує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000грн, та яка полягала у фізичному болю, який супроводжувався постійними головними болями, що позбавило його можливості жити повноцінним життям, а також у перенесеному нервовому стресі та хвилюваннях. Окрім цього позивач вказує на те, що після побиття у нього змінився ритм життя, внаслідок перенесеної травми він не міг виходити з дому, займатись сінокосінням, на тривалий час відмовитися від роботи за кордоном, що суттєво погіршило його фінансове становище. Зокрема, зазначив, що роботодавцем було розірвано з ним договір (усний), так як він не зміг вчасно приїхати на роботу закордон.

Згідно з роз`ясненнями п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, порушенням звичного способу життя, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Згідно з п.9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим страждань.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характеру психологічної травми, яку він отримав.

При цьому, суд вважає, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного та критично ставиться до тверджень позивача про те, що внаслідок протиправних дій відповідача він змушений був на тривалий час відмовитися від роботи за кордоном, що суттєво погіршило його фінансове становище, зокрема, що роботодавцем було розірвано з ним договір, так як він не зміг вчасно приїхати на роботу, а саме: віза була відкрита 02.07.2021, а виїхати він зміг лише 29.08.2021, оскільки останнім на підтвердження цього не долучено до матеріалів справи жодних письмових доказів, як-то, копії: робочої візи, довідки про доходи або виписки з місця роботи, трудового договору або контракту. Долучена до матеріалів справи копія закордонного паспорту позивача із відміткою про перетинання ним кордону, підтверджує лише те, що 29.08.2021 він виїхав за межі України та повернувся 27.11.2021, однак не підтверджує, з якою саме метою.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що не доведено факт того, що позивач не міг працювати, і це призвело до погіршення його фінансового становища і, як наслідок порушення звичного ритму життя.

Разом з цим суд вважає, що винуватість відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, доведена вироком суду. Отже, судом приймається до уваги, що позивач, він же потерпілий ОСОБА_1 , зазнав фізичного болю у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього відповідача ОСОБА_2 .. Тобто факт заподіяння моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача ОСОБА_2 та настанням шкідливих для позивача наслідків доведені.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, який дійсно зазнав фізичного болю, принижень, стресу, а також майновий стан та стан здоров`я відповідача. Тому відшкодування моральної шкоди у сумі 3000,00 грн, на думку суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості, і за даних конкретних обставин не може вважатися ні заниженою, ні завищеною чи надмірною.

Судові витрати.

Частиною1 ст. 133 ЦПК Українивизначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 279, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: село Красноїлля, присілок Плай Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

Суддя Роман ДЖУС