Справа № 487/3162/21
Провадження № 2/487/368/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Верби О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем, який був зареєстрований в реєстрі за номером 2206.

Крім того до позовної заяви додано клопотання про забезпечення позову, згідно якого позивач просить вжити заходів шляхом забезпечення позову, а саме зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем, який був зареєстрований в реєстрі за номером 2206.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року, клопотання позивача задоволено та вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2206 від 16 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25 серпня 2021 до Заводського районного суду м. Миколаєва, надійшла заява від директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. про визнання позовних вимог (в порядку статті 206 ЦПК України)

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2206, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості в розмірі 7254,72 грн. за період з 29.07.2014 року по 16.07.2020 року.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1ст. 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним, та на підставі не чинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що відповідачем позовні вимоги визнанні в повному обсязі, суд, керуючись ст. 142 ЦПК України, вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454 грн.

Керуючись ст.ст.34,50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.10,13,81,141,176,247ч.2,258,259,264,265, ч.4 ст.268,280-289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Фінпром Маркет", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис №2206 від 16.07.2020 року, виконаний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованості, таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 454 гривні.

Повернути позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який сплатив судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 454 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя В.В. Кузьменко