Справа № 551/600/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2022 року

селище Шишаки

Суддя Шишацького районного суду Полтавської області Вергун Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

у с т а н о в и в :

07 червня 2022 року на адресу суду від адвоката Огорілка Ю.М., як представника інтересів ОСОБА_1 , яка на даний час тимчасово проживає у Республіці Польща, надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.

Як вбачається з позовної заяви, зареєстрованим місцем проживання сторін є: Сумська область, м. Охтирка.

Відповідно до положень ч.1 ст.27 та ч.2 ст.28 ЦПК України, справа підсудна Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Охтирського міськрайонного суду Сумської області на Шишацький районний суд Полтавської області.

Таким чином, подана заява належить до юрисдикції Шишацького районного суду Полтавської області.

Разом з тим, перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до чинного цивільно - процесуального законодавства позовна заява повинна відповідати загальним правилам щодо її змісту і форми, які визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Дотримання належної форми позовної заяви є однією з найважливіших умов реалізації права на пред`явлення позову.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно із вимогами п.8 ч.1 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В силу вимог ч.5 ст.77 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Проте, всупереч вимогам закону суду не надано оригінал свідоцтва про шлюб та його копію /для відповідача/.

Оскільки, у випадку відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб, позивач не позбавлений можливості звернутися до органу, який провів реєстрацію шлюбу, з заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб, суд приходить до висновку, що не долучення до позовної заяви копії чи оригіналу свідоцтва про шлюб є недоліком позовної заяви, який має бути усунений позивачем.

Крім того, частиною 3 статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» встановлено, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

В силу ст.79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Разом з тим, до позовної заяви додано документи, складені іноземною мовою.

Таким чином, стороні позивача слід надати суду, завірений належним чином, переклад поданих документів українською мовою.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, подана позовна заява не містить викладення обставин та зазначення доказів, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини; до матеріалів позовної заяви не додано доказів того, що позивач зверталася до органів опіки та піклування з даним питанням.

Звертаючись з позовом до суду, стороною позивача не надано характеризуючих даних про особу батьків дитини, їх майновий стан та житлові умови, інше. Крім того, не надано довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Також, при визначенні місця проживання дитини, у якості третьої особи мають залучатися орган опіки та піклування на території якої проживає дитина, з наданням відповідних доказів, що підтверджують позовну заяву по даним позовним вимогам.

Крім того, при залученні в якості третьої особи орган опіки та піклування, позивачу слід виконати вимоги ч.1 ст.177 ЦПК України щодо подачі до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що позовна заява містить ряд недоліків, що перешкоджають початку судового провадження, позов, у відповідності з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення, викладених в цій ухвалі, недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.185, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що згідно із вимогами ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала є остаточною та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: