ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2034/22 Справа № 199/247/21 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_5 . Після смерті якої залишилася спадщина, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є рідними сестрами позивача ОСОБА_3 .

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 . А тому позивач вважала, що після смерті матері вона не мала права на спадкування вказаного житлового будинку.

Нещодавно від ОСОБА_4 позивачу стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_5 подарувала останній лише 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а інша 1/2 частина залишилася у власності ОСОБА_5 на яку позивачка має право спадкування за законом.

Тому, позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 25 листопада 2020 року державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею пропущено строк для подачі заяви.

Позивач вважає, що вона з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці, для подання заяви до нотаріальної контори (нотаріуса) про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2021 року позов задоволено та ухвалено визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили; судові витрати віднесено на рахунок позивача.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 жовтня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1711.

25 листопада 2020 року, позивач ОСОБА_3 звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.3).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_5 . Після смерті якої залишилася спадщина, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є рідними сестрами позивача ОСОБА_3 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 . А тому позивач вважала, що після смерті матері вона не мала права на спадкування вказаного житлового будинку. Нещодавно від ОСОБА_4 позивачу стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_5 подарувала останній лише 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а інша 1/2 частина залишилася у власності ОСОБА_5 на яку позивачка має право спадкування за законом.

Колегія суддів вважає, що причини, на які посилалась позивач, як на підставу для визначення її додаткового строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність про існування спадкового майна, не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу у розумінні статей 77, 78 ЦПК України на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин вважати, що ОСОБА_3 майже 8 років з поважних причин була позбавлена можливості надати заяву нотаріусу про прийняття спадщини не можна.

За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1362,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2021 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко