Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2586/21

02 червня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що вони з ОСОБА_4 перебувала в шлюбі, який в 2019 році розірвано. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 -29.08.2015 року, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Її доходів не вистачає на забезпечення дітям належного рівня життя, додаткових доходів немає, підприємницькою діяльністю не займається, а тому на сама не спроможна утримувати дітей та потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач працює за кордоном в Республіці Франція, де отримує заробітну, фізично здоровий, а тому вважає що він зобов`язаний матеріально утримувати дітей та сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст відзиву на позов:

23.12.2021 від представника відповідача ОСОБА_4 -адвоката Гураша М.В. поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що позивач не довела обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі Ѕ частки від доходів відповідача, а також те що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем. Крім того, відповідач офіційно не працює, працює по тимчасових заробітках, його доход мінливий та невеликий. Доводи ОСОБА_3 є лише припущенням і не є мотивованими. Відповідач не заперечує того, що як батько зобов`язаний утримувати дітей, включаючи оплату аліментів. Однак при прийнятті рішення про стягнення аліментів просить суд врахувати вимоги ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок матеріального забезпечення дітей покладається на обох батьків, і не тільки на батька. А тому, просив стягувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно. Також відповідач не погоджується із розміром судових витрат, пов`язаних із оплатою на професійну правничу допомогу. Вважає, що сума судових витрат є надто завищеною та необґрунтованою, а також не підтверджена належними доказами.

Стислий виклад позиції позивача:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просила стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, стягнення розпочати з дня подачі позовної заяви, стягнути з відповідача на користь позивача сплачені витрати на правову допомогу .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав зазначених в відзиві на позовну заяву. Просив визначити аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно на утримання дітей, заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вони завищені та необґрунтовані.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 року провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі .

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Надвірнянського районного суду від 19.11.2019 року розірвано. Вказане рішення набрало законної сили ( а.с. 7-8).

В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3-6).

Норми права, які застосував суд та мотиви суду:

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтями 180, 191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України до обставин, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів(у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що діти проживають разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, суд дійшов висновку про визначення способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), батька.

Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

Тому з врахуванням матеріального становища позивача, а також що діти проживає разом з матір`ю, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, має достатні доходи у вигляді заробітної плати, відсутність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, а також положення ч.2 ст.182 СК України, відповідно до розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе призначити відповідачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а тому позовні вимоги слід задоволити частково.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 25.11.2021 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом Гандзюк І.Р. укладено договір про надання правової допомоги від 03.09.2021 року (а.с. 52).

Згідно квитанції серія 10ВВА №001776 від 22.02.20221 за надання консульиації клієнту, складання позовної заяви, представництво в суді позивачем ОСОБА_3 сплачено 5000,00 грн. адвокату Гандзюк І.Р. (а.с. 53).

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що слід стягнути з відповідачана користь позивача сплачені витрати за надання професійної правничої допомоги, які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Однак враховуючи, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частки від його доходу, тому за розгляд справи судом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 3000,00 грн. сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992,40 судового збору.

На підставі ст. ст. 141, 155, 180-182, 183, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273,280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати 25.11.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 - 3000,00 грн. сплачених витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 жителя АДРЕСА_1 на користь держави 992,40 судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 житель АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 07.06.2022 року.