Справа № 214/4083/21
2/214/1264/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , за період із 01.10.2013 року по 01.05.2021 року у розмірі 25439 грн. 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 3959 грн. 46 коп. та 3% річних у розмірі 1602 грн. 86 коп., а всього стягнути 31001 грн. 61 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири АДРЕСА_2 . Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у неї за період з 01.10.2013 року по 01.05.2021 року виникла заборгованість у розмірі 25439грн. 29 коп., яку остання у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути нараховані інфляційні втрати та 3% річних.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач у судове засіданні також не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та застосувати до виниклих правовідносин строки позовної давності.

Разом з тим, відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вона ніяких договорів з позивачем на надання послуг не укладала, а також просила суд застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідач з 29.09.2014 року зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.4,15).

Згідно детального розрахунку заборгованості, за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надавались послуги опалення, але їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачувалась, у зв`язку з чим за період із жовтня 2013 року по травень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 25439 грн. 29 коп. (а.с.5).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. При цьому, суд зауважує, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів.

Так, судом, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу з 01.10.2013 року по 01.05.2021 року заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги склала 25439 грн. 29 коп. (а.с.5).

Між тим, судом згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради встановлено, що місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано з 29.09.2014 року (а.с.15), у зв`язку з чим судом не встановлено обставин порушення відповідачем обов`язку оплати за надані послуги з централізованого опалення за зазначеною адресою за період з 01.10.2013 року по 29.09.2014 року, оскільки така у вказаний період зареєстрованою не значилась, відомостей про реєстрацію за нею в цей період права власності на вказану квартиру матеріали справи також не містять.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення за період з 29.09.2014 року по 01.05.2021 року становить 24169 грн. 82 коп. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг по централізованому опаленню за вказаний період до квартири, в якій зареєстрована відповідач, останньою суду не надано.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Між тим, у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, відповідач до винесення рішення у справі заявила про застосування до виниклих правовідносин позовної давності, перебіг якої стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку із внесення щомісячної плати і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом 19.05.2021 року, який був отриманий судом 26.05.2021 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів із жовтня 2014 року по квітень 2018 року включно, а відтак у стягненні з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за цей період слід відмовити.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за щомісячними платежами за надані послуги за період із травня 2018 року, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із травня 2018 року по травень 2021 року включно у розмірі 16775 грн. 09 коп.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідач має зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з централізованого опалення, а позивач має право вимагати від відповідача відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачем за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд, інфляційні збитки у розмірі 876 грн. 79 коп. та 3% річних у розмірі 532 грн. 26 коп. (а.с.6,7) за період прострочення виконання зобов`язань в межах строку позовної давності, тобто за період із 01.05.2018 року по 01.05.2021 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1331 грн. 48 коп. (а.с.1,11).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 625, 714, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 9Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із 01.05.2018 року по 01.05.2021 року у розмірі 16775 грн. 09 коп., інфляційні втрати у розмірі 876 грн. 79 коп. та 3% річних у розмірі 532 грн. 26 коп., а всього стягнути 18184 грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) понесені судові витрати у розмірі 1331 грн. 48 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.