Справа № 758/8214/19 Головуючий в суді І інстанції Саадулаєв А.І.
Провадження № 22-ц/824/5808/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року у справі за заявою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення опіки, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити над нею опіку.

В подальшому, представником Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації було заявлено клопотання про призначення судової психіатричної експертизи на предмет визначення психічного стану ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року заяву задоволено, призначено у справі судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставлено питання: «Чи хворіє ОСОБА_1 на будь-яке психічне захворювання? Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними? Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом брати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи? Чи потребує ОСОБА_1 , встановлення опіки?».

Проведення експертизи доручено експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі та за дачу завідомо неправдивого висновку.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та направленими на заволодіння її майном, крім того вказує, що судом розглянуто дане питання без участі її представника, що порушує її право на захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити над нею опіку.

В подальшому, представником Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації було заявлено клопотання про призначення судової психіатричної експертизи на предмет визначення психічного стану ОСОБА_1 .

Згідно із ч.3, 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Разом з тим, частиною 1 ст.294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно зі ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 68 рішення ЄСПЛ від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» № 44009/05, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ЄСПЛ виходив з того, що в справах осіб, які страждають на психічні розлади, національні суди користуються деякою свободою розсуду: наприклад, вони можуть вживати відповідні процесуальні підходи для забезпечення належного здійснення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи і подібне. Однак такі підходи не повинні зачіпати саму суть права заявника на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції. При оцінці того, чи був необхідним той чи інший процесуальний підхід, такий як слухання без участі особи, ЄСПЛ бере до уваги всі відповідні чинники, такі, як сутність і складність питань, що розглядалися національним судом, їх значення для особи, реальність загроз для інших чи самої особи в разі слухання за її участі і т. п.

У пункті 71 цього рішення вказано, що особа з психічними розладами повинна мати можливість брати участь у слуханнях своєї справи безпосередньо або, за необхідності, в інший спосіб (через представника), адже вирішується питання обмеження прав особи практично в усіх сферах життя.

ЄСПЛ звертав увагу, що незважаючи на розумові розлади, особа залишалася відносно самостійною. В таких умовах суд повинен був мати як мінімум короткий візуальний контакт із особою, а краще опитати її. Відтак, ЄСПЛ дійшов висновку, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив право особи на справедливий судовий розгляд, передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 73 вказаного рішення).

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошується у пункті 33 рішення ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі № 49069/11 «Наталія Михайленко проти України».

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції розглянув дане клопотання за участю ОСОБА_1 , однак судом не враховано, що в даній категорії справ особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд.

При цьому, місцевим судом не враховано, що від представника ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на його неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з участю у розгляді іншої справи, яке підтверджене належними та допустимими доказами, що є поважною причиною неприбуття в суд та належною підставою для відкладення розгляду справи та розгляду питання призначення експертизи за участі представника ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: