Справа № 308/3875/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря Павлюх Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Ужгород клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 РНОКП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 (далі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» 2, місцезнаходження: м.Київ, пл.Солом`янська, 2 (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №108871 від 08.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору та складається з заборгованості по кредитному договору №106193901 від 08 травня 2013 року на суму 10400,36 грн.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, а саме - копії документів виконавчого провадження №66547130, копію виконавчого напису №108871 від 08.06.2021 з додатками (якщо такі існують) та документів, які були підставою для видачі його видачі.

Клопотання обґрунтовано тим, що зазначені докази є необхідними для підтвердження або спростування обставин стосовно наявності або відсутності кредитного договору, у тому числі нотаріального посвідчення кредитного договору; строку, на який укладений кредитний договір; строку, за який вчинявся нотаріальний напис; наявності відкритого виконавчого провадження по оскаржуваному виконавчому напису.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, від клопотання представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач і третя особа не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, клопотання про відкладення не подали.

Суд, вирішуючи питання про витребування додаткових доказів, виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 2 статті 84 ЦПК України в клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд встановив, що спір у справі, що розглядається, виник із правовідносин, що пов`язані зі вчинення виконавчого напису.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленому клопотанню суд, виходив з наступних міркувань.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Аналіз цитованих положень дозволяє стверджувати про те, що однією із властивостей окремого доказу є його належність, яка уособлює релевантність доказового матеріалу для вирішення спору по суті. Між тим, належність доказу не презюмується та підлягає доказуванню особою, яка, в тому числі подає клопотання про витребування додаткових доказів.

У вимірі спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що наявність відкритого виконавчого провадження за оскаржуваним виконавчим написом не впливає на правомірність самого виконавчого напису та знаходиться поза межами предмету доказування.

У свою чергу, обставини щодо укладення кредитного договору, його змісту та форми, а також стосовно строку, за який вчинявся нотаріальний напис можуть бути встановлені з урахуванням доказів, які наявні в матеріалах справи, зокрема, шляхом дослідження копії кредитного договору та спірного виконавчого напису.

За таких обставин, на переконання суду, представник позивача не навів вагомих та переконливих аргументів для витребування додаткових доказів.

Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 53, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя В.Й. Данко