печерський районний суд міста києва
Справа № 757/279/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів і позову до подання позовної заяви з вимогами до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2022 року до суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів і позову до подання позовної заяви, в якій просив витребувати докази:

- у Державній податковій службі України всі особисті дані, за якими обліковується у них фізична особа-громадянка України ІНФОРМАЦІЯ_1, яка станом на 08-09 липня 2020 року мала прізвище ОСОБА_2 , уродженка м. Котовськ Одеської області, може мати прізвище на даний момент ОСОБА_2 та номер телефону НОМЕР_1 , у тому числі витребувати її ідентифікаційний номер облікової картки платника податків та витребувати інформацію про всі банківські рахунки відкриті на неї в банківських установах;

- у Національній поліції України, витребувати всі особисті дані на фізичну особу - громадянку України ІНФОРМАЦІЯ_1, яка станом на 08-09 липня 2020 року мала прізвище ОСОБА_2 , уродженка м. Котовськ Одеської області, може мати прізвище на даний момент ОСОБА_2 та номер телефону НОМЕР_1 , у тому числі відомості про реєстрацію її місця проживання та паспортні дані;

- в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» інформацію про особу, яка протягом 08-09 липня 2020 року мала прізвище ім`я по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 08-09 липня 2020 року мала прізвище ОСОБА_2 , уродженка м. Котовськ Одеської області, може мати прізвище на даний момент ОСОБА_2 та номер телефону НОМЕР_1 та отримала на свої банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк» в цей період грошові кошти від клієнта банку ОСОБА_1 та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати суду верифіковані уточнені дані на вказану особу станом на день виконання ухвали суду, а саме: її прізвище ім`я по батькові, дата народження, ідентифікаційний номер, телефонний номер за яким вона обліковується в банківській установі.

Окрім цього, заявник просив у своїй заяві копії відповідей від Державної податкової служби України, Національної поліції України, АТ КБ «Приватбанк» направити заявнику для можливості подання ним позову і постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки відповідача в установах банків, інформацію про які буде надано Державною податковою службою України, та заборонити здійснювати будь-які операції за цими рахунками, у тому числі, але не обмежуючись, в АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з частиною третьою статті 117, частиною шостою статті 151 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів, як і заяви про забезпечення позову, сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Заявник, посилаючись на положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», просив суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % від його доходів за 2021 рік, який становить 4 154, 84 грн, а у разі неможливості - відстрочити до моменту вирішення справи по суті та покласти ці судові витрати на відповідача.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно суд, виходячи із наведених заявником обґрунтувань та наданих доказів, може відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір, звільнити від сплати або, за відсутності підстав для задоволення клопотання (заяви), відмовити у задоволенні.

Умови, за наявності яких, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі закріплені у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої вказаної статті Закону, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Так, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо заявника, його дохід за 2021 рік становив 4 154, 84 грн, 5 % від якого дорівнює 207, 74 грн, що менше ніж сума судового збору, згідно з ставками і розмірами, встановленими на 2022 рік, а саме 992, 40 грн (496, 20х2).

Таким чином, суд вбачає підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.

У поданій до суду заяві про забезпечення доказів і позову заявник зазначив клопотання про її розгляд без його виклику, і у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

В обґрунтування поданої до суду заяви вказано, що ОСОБА_2 безпідставно отримала на свої рахунки у АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти від заявника на загальну суму у розмірі 5 400, 00 грн двома безготівковими платежами у розмірі 4 000, 00 грн 08 липня 2020 року і 1 400, 00 грн - 09 липня 2020 року, шляхом омани та зловживання довірою, використовуючи електронно-обчислювальну техніку додатку Приват24 у мережі Інтернет. Після отримання вказаних коштів ОСОБА_2 відмовилася їх повертати, припинила спілкування із заявником та заблокувала його у своєму телефоні, соціальних мережах, які були йому відомі.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказав, що, оскільки необхідних особистих даних особи, до якої заявник має намір подати позов, у нього недостатньо, а вжиті заявником заходи з цього приводу були безрезультатними, ним не може бути дотримано вимог при поданні позову. Крім цього, заявник вважає доцільним та обґрунтованим вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, оскільки невжиття цих заходів унеможливить виконання судового рішення у майбутньому.

Частиною першою, третьою ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, шляхом подання заяви про забезпечення доказів до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Суд зауважує на цьому, що мета звернення ОСОБА_1 не відповідає цілі застосування забезпечення доказів, оскільки як визначає частина перша статті 116 ЦПК України, суд має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В той же час, підстави припускати, що персональні відомості про фізичну особу можуть бути втрачені будь-якою з тих суб`єктів, у яких він просив витребувати інформацію, їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим, не вбачаються.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заява ОСОБА_1 у частині вимог про забезпечення позову не містить обґрунтування, які б давали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, відтак заява про забезпечення позову також не підлягає задоволенню.

Отже суд прийшов до висновку про невмотивованість поданої заяви та те, що вона ґрунтується на припущеннях, виходячи з того, що заявником не вказано, які є підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, так як суду не надано доказів, чим підтверджуються викладені доводи, також заява є невмотивованою і щодо забезпечення позову, оскільки не наведено переконливих доводів, що невжиття заходів забезпечення утруднить або зробить неможливим у подальшому виконання рішення суду за майбутнім позовом ОСОБА_1 , у разі його постановлення на користь останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-33, 116-119, 149-153, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити заявника ОСОБА_4 від сплати судового збору.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів і позову до подання позовної заяви з вимогами до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк