Справа № 355/1070/21
Провадження № 2/355/309/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
29.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «НАТУРЕ» про стягнення заборгованості по заробітній платі обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.04.2021 позивач звільнився з ТОВ «НАТУРЕ» за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені позивачу не виплачено заробітну плату за період з січня 2021 по 06 квітня 2021 року включно, а також не виплачено компенсацію за невикористану відпустку.
Оскільки станом на дату звернення з даним позовом заборгованість по заробітній платі не було погашено, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 26 049 грн. 07 коп. та середню заробітну плату за час затримки розрахунку у розмірі 34 908 грн. 34 коп.
10.11.2021 ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., відкрито провадення та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
15.12.2021 позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, яка повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 п. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підягає задоволенню з наступних підстав.
Статею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заобляти собі на життя працею.
Позивач Довгоп`ятий перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «НАТУРЕ», був звільнений 06.04.2021, відповідно до копії наказу №13 про припинення трудового контракту (а.с. 10).
Згідно довідки, виданої ТОВ «НАТУРЕ» заборгованість по виплаті заробітної плати в період за січень 2021 року по 06.04.2021 складає 26 049 грн. 07 коп. (а.с. 11).
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.
Відповідно до наданої ТОВ «НАТУРЕ» довідки, то станом на 11.05.2021 у відповідача наявна заборгованість по виплаті заробітної плати перед працівником ОСОБА_1 у розмірі 26 049 грн. 07 коп. При цьому, ТОВ «НАТУРЕ» надало наступний розрахунок заборгованості, з яким погоджується позивач та посилається як на доказ в своєму позові:
-Січень 2021 сукупний дохід 10 160,00 утримання 1 981,20 грн. сума до виплати: 8 178,80 грн.;
-Лютий 2021 - сукупний дохід 10 160,00 утримання 1 981,20 грн. сума до виплати: 8 178,80 грн.;
-Березень 2021 - сукупний дохід 10 1282,73 утримання 2 005,13 грн. сума до виплати: 8 277,60 грн.;
-Квітень 2021 - сукупний дохід 1 756,36 утримання 342,49 грн. сума до виплати: 1 413,87 грн..
Отже, загальна сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі становить 26 049,07 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки з розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.
Відповідно дост. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, зазначені в 116 цьогоКодексу, при вiдсутностi спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Вирішуючи позовні вимоги, в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, слід зазначити, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставіст.117 КЗпПстягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.
Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУвід 08.02.1995за №100 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2 Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
ОСОБА_1 надає у своєму позові наступний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі.
Так позивач вважає, що оскільки виплата заробітної плати працівнику мала бути проведена в квітні 2021 року, тому для розрахунку беруться виплати за січень квітень 2021 року.
У січні 2021 року відповідач мав виплатити заробітну плату у розмірі 10 160,00 грн. за 19 календарних днів. А у лютому 2021 році відповідач мав виплатити заробітну плату у розмірі 10 160,00 грн. за 20 календарних днів. Всього за ці два місяці було відпрацьовано 39 днів, всього сума до виплат становить 20 320,00 грн.
Таким чином, середня заробітна плата становить: 20 320,00 грн. / 39 = 521,02 грн.
За час затримки виплати заробітної плати по дату подачі позову до суду, позивачем нараховано 67 діб.
Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за весь період становить: 521 грн. 02 коп. * 67 робочих діб = 34 908,34 грн.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати у загальному розмірі 26 049,07 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 34 908,34 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,13,81,131,263-265,280,282,284-285 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕ» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕ» (ідентифікаційний код 36355992) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в сумі 26 049 грн. 07 коп. (двадцять шість тисяч сорок дев`ять гривень 07 копійок).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕ» (ідентифікаційний код 36355992) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середню заробітну плату у розмірі 34 908 грн. 34 коп. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень 34 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В. Червонописький