Дата документу 25.01.2022 Справа № 333/7617/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/7617/20 Головуючий у 1 інстанції: Стоматов Е.Г.
№ 22-ц/807/475/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Богословського Віктора Анатолійовича на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю та поділ спільного майна колишнього подружжя,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю та поділ спільного майна колишнього подружжя.

В обґрунтування заяви зазначало, що він з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року по 13.11.2020 року. З 13.11.2020 року шлюб розірвано рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2020 року. Під час шлюбу 10.08.2007 року ОСОБА_2 отримав в дар квартиру АДРЕСА_1 , яку 10.04.2018 року продана ОСОБА_3 за 162700,00 грн., договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. за номером 1165. Того ж дня одночасно з продажем квартири за кошти від продажу ОСОБА_2 була куплена квартира АДРЕСА_2 за 151000,00 грн., договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. за номером 1168.

Також позивач вказує, що за час їх шлюбу, ними 28.02.2017 року на ім`я ОСОБА_1 був відкритий депозитний вклад у ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD001.

ОСОБА_2 повідомляє також суд, що до подання позову ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжі від 18.12.2020 року у цивільній справі №333/7128/20 забезпечено докази шляхом витребування:

- з Територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0194 філії - Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька,27) копії договору про відкриття карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відомостей про рух грошових коштів по картковому рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) з дати відкриття карткового рахунку по дату надання відомостей;

- з Філії «Запорізьке регіональне управління» Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (м.Запоріжжя, пл.Інженерна,1) копій договорів про відкриття карткових та депозитних рахунків на ім`я ОСОБА_1 , відомостей про рух грошових коштів на відповідних карткових та депозитних рахунках з дати відкриття карткового рахунку по дату надання відомостей.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, визнати квартиру АДРЕСА_2 особистою власністю позивача; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину депозитного вкладу у ПАТ КБ «Приватбанк» оформленого на ім`я відповідача на підставі договору №SAMDNWFD001 від 28.02.17 року; стягнути з відповідача на його користь документально підтверджені судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5614 гривень 08 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Богословського В.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року по 13.11.2020 року, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2020 року, яке 13.11.2020 року набуло законної сили, у справі №333/4540/20.

Згідно договору дарування від 10.08.2007 року посвідченого державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Андреєвою Л.О. та зареєстрованим за №2-1631 позивачу подарували квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно договору купівлі-продажу від 10.04.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. та зареєстрованим в реєстрі за №1165 позивач продав, належну йому особисто, квартиру АДРЕСА_1 за 162700,00 грн.

Згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. та зареєстрованим в реєстрі за №1168 позивач придбав квартиру АДРЕСА_2 за 151000,00 грн.

З пункту 3.7. договору купівлі-продажу від 10.04.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. та зареєстрованим в реєстрі за №1168 вбачається, що цей правочин вчиняється за згодою дружини покупця ОСОБА_1 про що свідчить її заява.

Відповідно заяви ОСОБА_1 від 10.04.2018 року посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. та зареєстрованим в реєстрі за №1167 умови купівлі вищезазначеної квартири їй відомі, цілком та повністю узгоджені.

Суд першої інстанції правильно виходив з таких положень закону.

Згідно зі ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017р. у справі № 6-843цс17.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України)

Суд першої інстанції послався на роз`ясненнями у п.п.22 - 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,за якими поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, з аналізу вказаних вище норм матеріального закону слідує, що згідно загальних правил змагальності цивільного процесу предметом доказування в справах про поділ спільного майна подружжя, є: наявність спільного майна з конкретно визначеними ознаками взагалі і на час розгляду справи, його вартість, час його придбання і джерело походження коштів.

Судове рішення оскаржується в частині визнання особистою власністю позивача квартири.

Судом першої інстанції були задоволені позовні вимоги в частині визнання квартири АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

При цьому суд виходив з того, що позивачем доведено, що спірна квартири була придбана за особисті кошти позивача.

Так, позивач продав квартиру 23 , яка належала йому на праві особистої власності на підставі договору дарування по АДРЕСА_4 .

Отримані від продажу грошові кошти перевищували вартість придбаної спірної квартири і договір її купівлі укладався безпосередньо після продажу позивачем власної квартири.

Зазначені обставини не оспорюються сторонами.

Доводи апелянта про те, що не є доведеним факт витрачання коштів від продажу особистої квартири були витрачені на придбання спірної квартири не є переконливими.

Так, обидва договори укладалися у одній нотаріальній конторі безпосередньо один за одним з переданням грошових коштів продавцеві спірної вкрити.

Жодних відомостей про те, що зазначені кошти становили спільну власність подружжя не надано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков