ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м.Суми

Справа №591/1026/18

Номер провадження 22-ц/816/41/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2021 року, в складі судді Ніколаєнко О.О., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

06 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» звернулося до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 у справі № 591/1026/18 шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» грошових коштів сплачених на виконання рішення суду у сумі 51 036,36 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» грошових коштів сплачених на виконання рішення суду у сумі 51 036,36 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05.03.2019р. стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_2 56 424,08 грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та допомоги по тимчасовій втраті працездатності, що належали до виплати ОСОБА_3 , і на користь ОСОБА_1 56 424,08 грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та допомоги по тимчасовій втраті працездатності, що належали до виплаті ОСОБА_3 . Видано виконавчий лист, за яким з поточного рахунку ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти в сумі 102 072,71 грн., а саме: 06 травня 2019 року - 97 072,71 грн., 10 червня 2019 року - 5 000,00 грн. Після списання коштів з рахунку товариства ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 квітня 2019 року заочне рішення скасовано. За результатами розгляду справи після скасування заочного рішення, цим районним судом ухвалено нове рішення від 31 грудня 2020 року, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 18 956,52 грн. заробітної плати, що належали до виплати ОСОБА_3 по 1/2 частині вказаної суми кожному. Стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 119,82 грн. в рахунок відшкодування судового збору в рівних частинах. В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» витрати на правничу допомогу в розмірі по 830,00 грн. з кожного. Постановою Сумського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2020 року змінено з мотивів викладених в постанові. Стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку спадкування не отриману грошову суму померлою ОСОБА_3 по 9 036,66 грн. кожному.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2021 року заяву ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про поворот виконання задоволено: допущено поворот виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 року, яке було скасоване ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2019 року. В порядку повороту виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 року по справі № 591/1026/18 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» безпідставно стягнуті кошти в сумі 51 036,36 грн. В порядку повороту виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 року по справі № 591/1026/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» безпідставно стягнуті кошти в сумі 51 036,36 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідача на користь позивачів заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та допомоги по тимчасовій втраті працездатності, що належали та не були виплачені відповідачем матері позивачів, - ОСОБА_3 , як керівнику товариства, у зв`язку із її смертю, - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що рішення від 05.03.2019 року, поворот якого допущено спірною ухвалою, не ґрунтувалося на підроблених або завідомо неправдивих відомостях поданих позивачами, зворотного під час ухвалення 31.12.2020 року нового рішення у справі, судом не встановлено. Вказано, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 445 ЦПК України, відсутні правові підстави для повороту виконання рішення.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представники товариства в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, проти доводів викладених їв ній заперечували та просили суд в її задоволенні відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Матеріалами справи доведено та не оспорюються сторонами, що у лютому 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є дітьми померлої ОСОБА_3 і спадкоємцями, які згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2017р. прийняв спадщину, що відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_3 , звернулися до суду і просили стягнути з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на їх користь 63 216,89 грн. заробітної плати, 5 775,43 грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та 43 855,00 грн. допомоги по тимчасовій втраті працездатності, що належали до виплати ОСОБА_3 , всього 112 848,16 грн., по 1/2 частині кожному.

05 березня 2019 року заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми їх позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_1 по 56 424,08 грн. заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та допомоги по тимчасовій втраті працездатності, що належали до виплати ОСОБА_3 та по 704,80 грн. в рахунок відшкодування судового збору (т. 2, а.с. 60-64).

На підставі цього заочного рішення за заявою представника позивачів від 09.04.2019 були видані виконавчі листи і пред`явлені на примусове виконання.

За цими виконавчими листами приватним виконавцем було відкрито два самостійних виконавчих проваджень ВП№ 58909265 і ВП№58909293.

Постановами приватного виконавця від 14.06.2019 дані виконавчі провадження були закінчені через скасування заочного рішення Зарічного районного суду м.Суми від 05.03.2019 ухвалою цього суду від 12.06.2019.

Із тексту постанов приватного виконавця від 14.06.2019 вбачається, що за даними виконавчими листами від 05.04.2019 з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 стягнуто в рахунок погашення боргу по 46334 грн. Крім того, 4633,39грн стягнуто основної винагороди приватному виконавцю та перераховано ДП НАІС на оплату за відкриття виконавчого провадження 69,00грн., всього 51036,39грн. Загальна сума відрахувань здійснена з рахунку товариства становила 102072,78грн.(51036,39грн х 2), з якої тільки 92668 грн ( 46334 грн х2) використано на погашення грошового зобов`язання за заочним рішенням суду від 05.03.2019, а сума 9404,78 грн ( 4633,39грн +69,00грн х2) була сплачена приватному підприємцю.

З копії довідки ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» без номера та дати, підписаної директором Шовкуном С.А. та головним бухгалтером Бездідько Н.П. вбачається, що приватним виконавцем Мукорезом О.Л. з поточного рахунку ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуті грошові кошти в сумі 102 072,71 грн., а саме: 06 травня 2019 року - 97 072,71 грн., 10 червня 2019 року - 5 000,00 грн. (т. 4, а.с. 154).

З копії виписки по рахунку ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 за період з 06.05.2019 року по 06.05.2019 року, сформованої 05.03.2021 року, вбачається, що 06.05.2019 року відбулось перерахування коштів ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в сумі 97 072,71 грн. на рахунок приватного виконавця Мукорез О.Л. з призначенням платежу, - ч/о п/в № 58909299 від 24.04.19, зал. до спл. 28 812,29 грн., зг. в/л № 591/1026/18 вид 05.04.19 Зарічним РС м.Суми (т. 4, а.с. 155).

З копії виписки по рахунку ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 за період з 10.06.2019 року по 10.06.2019 року, сформованої 05.03.2021 року, вбачається, що 10.06.2019 року відбулось перерахування коштів ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в сумі 5 000,00 грн. на рахунок Мукорез О.Л. з призначенням платежу, - ч/о п/в № 58909299 від 03.06.19, зал. до спл. 33 748,76 грн., зг. в/л 591/1026/18 від 05.04.19р. (т. 4, а.с. 156).

За повідомленням приватного виконавця від 11.03.2021 вих. № 594 під час примусового виконання заочного рішення суду від 05.03.2019 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було частково стягнуто по 46344 грн кожному. Залишок боргу перед кожним склав по 10794,88грн, оскільки виконавче провадження закрито через скасування заочного рішення (т.4 а.с.11)

12 червня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми заяву ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про скасування заочного рішення задоволено, заочне рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 року скасоване, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т. 2, а.с. 155-156).

31 грудня 2020 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 18 956,52 грн. заробітної плати, що належали до виплати ОСОБА_3 по ? частині вказаної суми кожному; стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 119,82 грн. в рахунок відшкодування судового збору в рівних частинах. В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» витрати на правничу допомогу в розмірі по 830,00 грн. з кожного (т. 3, а.с. 102-107).

04 серпня 2021 року постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2020 року змінено з мотивів викладених в постанові. Стягнуто з ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку спадкування не отриману грошову суму померлою ОСОБА_3 по 9 036,66 грн. кожному. В частині розподілу судових витрат, в т.ч. по сплаті судового збору за подання позову залишено без змін. (т. 4, а.с. 123-126).

25.08.2021 до місцевого суду від ТОВ Торговельної фірми «Магазин Славутич» надійшла заява про поворот виконання скасованого заочного рішення цього суду від 05.03.2019.

Ухвалою судді Зарічного районного суд від 01.09.2021 товариству повернуто заяву без розгляду через не сплату судового збору за її подання.

Однак, 26.08.2021 до місцевого суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчих листів згідно постанови Сумського апеляційного суду від 04.08.2021 і 27.08.2021 ним отримано два виконавчих листа, щодо стягнення присуджених на його користь грошових сум, а також в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позову.

06.09.2021 товариство вдруге звернулося із заявою про поворот виконання скасованого заочного рішення суду від 05.03.2021 і просили стягнути на їх користь з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачені товариством кожному по 51036,39 грн.

За результатом розгляду цієї заяви ухвалою Зарічного районного суду від 22.10.2021 таку заяву товариства було задоволено.

Ухвала районного суду від 22.10.2021 є предметом апеляційного перегляду.

Крім того, 06.09.2021 товариство також зверталось до суду із заявою про визнання виконавчих листів виданих на підставі постанови Сумського апеляційного суду від 04.08.2021 такими, що не підлягають виконанню,.

З долучених до заяви матеріалів вбачається, що постановою приватного виконавця від 30.08.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66651247 за виконавчим листом №591/1026/18, виданого 11.08.2021 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 неотриманих грошових сум за життя їх матір`ю ОСОБА_3 в сумі 9036,66грн

Також 30.08.2021 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 66651659 щодо примусового виконання виконавчого листа №591/1026/18 від 11.08.2021 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 119,82 грн в рахунок відшкодування судового збору в рівних частках.

З копії виписки по рахунку ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 за період з 01.09.2021 року по 10.09.2021 року, сформованої 10.09.2021 року, вбачається, що 08.09.2021 року відбулось перерахування коштів ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» в сумі 9 552,06 грн. на рахунок Мукорез О.Л. з призначенням платежу, - Ч.О п/в 66651247 від 31/08/21, зал. до спл. 724,87 грн., зг. в/л 591/1026/18 вид 11/08/21 Зарічним р/с Суми (т. 4, а.с. 167).

З копії платіжного доручення № 66651247 від 08.09.2021 року вбачається, що 08.09.2021 року ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» зі свого рахунку » в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 перерахувало кошти в сумі 9 552,06 грн. на рахунок Мукорез О.Л. з призначенням платежу, - Ч.О п/в 66651247 від 31/08/21, зал. до спл. 724,87 грн., зг. в/л 591/1026/18 вид 11/08/21 Зарічним р/с Суми (т. 4, а.с. 168).

17 вересня 2021 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні такої заяви ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич».

Підставою відмови у задоволенні даної заяви, зазначено те, що суд відхилив заперечення товариства що на момент видачі 11.08.2021 виконавчих листів вже було здійснено стягнення з рахунку боржника коштів у більшій сумі, ніж стягнуто за остаточним судовим рішенням, оскільки в даному випадку стягнення відбулось у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення від 05.03.2021. Відсутній факт добровільного виконання судового рішення і відсутні підстави для застосування положень ст. 432 ЦПК України з підстав добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Дана ухвала суду набрала законної сили і товариством не оскаржена в апеляційному порядку.

Оскарженою ухвалою Зарічного районного суду и. Суми від 22.10.2021 заяву про поворот виконання рішення задоволено і допущено поворот виконання заочного рішення цього суду від 05.03.2019. В порядку повороту виконання цього заочного рішення стягнуто зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» по 51036,36грн .

Встановивши зазначені обставини, керуючись вимогами ст. 444 ЦПК України і приписами пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13- рп/2011 та висновками щодо застосування норми права викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц, суд першої інстанції зазначив, що суду надані відомості та докази, що у порядку виконання заочного рішення, яке було скасоване, з відповідача на користь позивачів були стягнуті грошові кошти в загальній сумі 102 072,71 грн. (по 51036,36 грн. кожному), і дійшов до висновку, що за таких обставин, з метою забезпечення такої гарантії відновлення прав, як поворот виконання рішення ТОВ «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» підлягає поверненню майно, яке вибуло з його власності за скасованим заочним рішенням.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується повністю з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною 5 ст. 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 569/15646/16-ц від 04 вересня 2019 року витлумачено, що поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

При цьому під виплатою слід розуміти не тільки форми оплати праці у вигляді заробітної плати та інших видів трудових виплат, а і інші трудові виплати, віднесені до обов`язку роботодавця.

Порядок, у якому було скасовано відповідні рішення у таких категоріях справ, значення не має.

Отже, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин виконання рішення не допускається.

Виключенням же з цього правила становлять випадки, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, як спадкоємці, звернувся до суду з вимогою про стягнення суми заробітної плати та інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, які належали до виплати ОСОБА_3 за життя. За таких обставин предметом спору є неотримані грошові суми, які за своєю природою є заробітною платою і соціальною виплатою, що випливають з трудових правовідносин.

Підстав вважати, що скасоване заочне рішення ґрунтувалось на повідомлених позивачами завідомо неправдивих відомостях або поданих ними підроблених документах немає, відтак відсутні підстави для повороту виконання заочного рішення в частині стягнення неотриманих сум заробітної плати і соціальних виплат, які померла їх мати не отримала за період існування з товариством трудових правовідносин.

Зміст клопотання відповідача про поворот виконання рішення суду не містить належного обґрунтування та доказів, за яких суд апеляційної інстанції може зробити висновок, що рішення суду було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивачів.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Шокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06), де суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Щодо повернення стягнутих на користь позивачів сум судового збору по 704,80грн кожному за подання позову згідно скасованого заочного рішенням, то на підставі викладеного та виходячи із змісту ст. 445 ЦПК України, статті 239 КЗпП України, ст.1227 ЦК України і правових позицій Європейського суду з прав людини та принципу верховенства права, колегія суддів визнає, що є правові підстави для повороту виконання скасованого заочного рішення від 05.03.2019 тільки в частині повернення товариству стягнутих на користь кожного позивача суми судового збору по 704,80грн.

За встановлених обставин справи та в силу приписів п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів у зв`язку із порушенням норм процесуального закону та неправильне застосування норми матеріального права, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повне задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює оскаржену ухвалу, зменшивши суми стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ Торговельна фірма «Магазин « Славутич» з 51036,36грн до 704,80грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд стягує на користь позивачів в рахунок відшкодування фактично понесених витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги по 100 грн. кожному.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389, 444, 445 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2021 року змінити в частині присуджених до стягнення грошових сум зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна фірма «Магазин «Славутич», зменшив грошову суму стягнення з кожного до 704 грн 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна фірма «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 100 грн кожному .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 червня 2022 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

О.Ю.Кононенко