Ухвала

06 червня 2022 року

м. Київ

справа № 130/1858/20

провадження № 61-4861ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шишковської Анжеліки Борисівни на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», Приватного підприємства «АТП Кривешко», третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути на свою користь: з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП») - 100 000 грн на відшкодування майнової шкоди; з Приватного підприємства «АТП Кривешко» (далі - ПП «АТП Кривешко») - 338 631,51 грн на відшкодування майнової шкоди і 30 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Позов ОСОБА_2 мотивовано тим, що 08 вересня 2017 року на автодорозі М-21 сполученням Могилів-Подільський-Жмеринка-Вінниця в селі Людавка Жмеринського району внаслідок порушення водієм автобуса «Богдан А-09212» ОСОБА_1 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автобуса та вантажного автомобіля «DAF FT 95 XF 480». Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження стосовно нього закрито. Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2018 року вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля «DAF FT 95 XF 480» становить 310 389,46 грн, а вартість майнового збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, - 128 542,05 грн. Таким чином, їй було завдано майнової шкоди на загальну суму 438 631,51 грн. Власником автобуса «Богдан А-09212» є ПП «АТП Кривешко», а ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, на відповідній правовій підставі під час виконання трудових обов`язків керував цим транспортним засобом. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП». Згідно з полісом № АК/4718937 страхова сума становила 200 000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 100 000 грн - за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, франшиза - 500,00 грн. Страхова компанія мала б відшкодувати їй 100 000 грн, однак не зробила цього. Власник транспортного засобу, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, ПП «АТП Кривешко» має відшкодувати їй різницю між страховою виплатою та реальними витратами в розмірі 338 651,51 грн, понесеними нею у зв`язку з необхідністю відновлення пошкодженого автомобіля. Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральної шкоди яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, неможливістю протягом тривалого часу використовувати його за призначенням, порушенням її нормальних життєвих зв`язків, вимушеним відвідуванням авторинків та магазинів у пошуку необхідних для ремонту автомобіля запчастин. Внаслідок злісного ухилення відповідачів від виплати їй майнового відшкодування вона вимушена була збирати документи, звертатися за юридичною допомогою, що позначилося на її душевному стані та призвело до погіршення сімейних стосунків. Розмір моральної шкоди вона оцінила в 30 000 грн, які просила стягнути з ПП «АТП Кривешко».

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_2 100 000 грн на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ПП «АТП Кривешко» на користь ОСОБА_2 28 542 грн на відшкодування майнової шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року стягнуто з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 13 626,70 грн. Стягнуто з ПП «АТП Кривешко» на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1 140 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року (повний текст якої складено 04 квітня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 , її представника адвоката Попеска О. П. задоволено частково. Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року скасовано в частині стягнення з ПП «АТП Кривешко» на користь ОСОБА_2 28 542 грн на відшкодування майнової шкоди, відмови у стягненні 310 089 грн на відшкодування майнової шкоди та 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а також - щодо розподілу судових витрат у справі. Додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року скасовано. В зазначених частинах ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ПП «АТП Кривешко» на користь ОСОБА_2 210 389,46 грн на відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн - на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «АТП Кривешко» на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що касаційну скаргу подано на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке не підлягає касаційному оскарженню.

02 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шишковська А. Б. подала засобами електронного зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) установлено в розмірі 2 481 грн.

Ціна позову в цій справі становить 468 631,51 грн (100 000 + 338 631,51+ 30 000), що станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 250 = 620 250 грн). Тобто справа № 130/1858/20 не підлягає касаційному перегляду в силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку представник ОСОБА_1 - адвокат Шишковська А. Б. мотивувала тим, що справа становить значний суспільний інтерес, так як висновки апеляційного суду суперечать усталеній судовій практиці Верховного Суду, а також - має виняткове значення для ОСОБА_1 . Крім цього, апеляційним судом допущено процесуальне порушення, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Однак доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення підлягають касаційному оскарженню, оскільки незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого в ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані зі збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства.

Оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі.

Оскаржуваним судовим рішенням не покладено жодних обов`язків на ОСОБА_1 , який є третьою особою у справі.

Заявник не навів обставин, які свідчили б про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділив особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін справи. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для заявника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення. Заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Посилання заявника на неврахування апеляційним судом в цій справі правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року у справі № 591/3152/16-ц, від 25 липня 2019 року у справі № 221/6180/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц, від 31 жовтня 2019 року у справі № 522/1597/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 520/8867/15-ц, не заслуговує на увагу, оскільки відображені в касаційній скарзі висновки із вказаних постанов Верховного Суду стосуються оцінки доказів у кожній конкретній справі та не є правовими висновками Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Заявником не наведено аргументів, які свідчили б про те, що розгляд цієї справи сприятиме забезпеченню єдності судової практики, як і не зазначено прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Посилання в касаційній скарзі на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, є підставою касаційного оскарження судового рішення, передбаченою пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який у розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначення апеляційним судом в оскаржуваній постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шишковської А. Б. про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шишковської Анжеліки Борисівни на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», Приватного підприємства «АТП Кривешко», третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко