Справа № 456/4704/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/859/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Симця В.І.;

адвоката Глинської-Кривонос С.О.

- представника позивача ОСОБА_1 ;

адвоката Дяківа В.Б. - представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_7 , у якому просив витребувати із незаконного володіння згаданих відповідачів земельну ділянку та нежитлову будівлю, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (в подальшому - «спірні об`єкти нерухомості»), та передати їх позивачу, як власнику; стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача: 1) упущену вигоду за період з 16.10.2019 року по 16.11.2019 року в сумі 30 000 грн.; 2) моральну шкоду в сумі 100 000 грн.; 3) понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідно до свідоцтва, виданого 15.10.2019 року державним нотаріусом Стрийської ДНК, позивач є власником спірних об`єктів нерухомості, які він придбав придбав на відкритих електронних торгах ДП «Сетам». Після придбання спірного майна та оформлення права власності на нього позивач звертався до попередніх власників, відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з проханням звільнити вказані приміщення та земельну ділянку, які відмовились це зробити, покликаючись на те, що вони ці об`єкти нерухомості віддали в оренду відповідачу ОСОБА_2 , який також відмовився звільнити приміщення, покликаючись на договір оренди вказаного приміщення, що зафіксовано працівниками поліції. Спірні об`єкти нерухомості є майном комерційного призначення, яке позивач придбав для здачі в оренду і 16.10.2019 року він уклав договір оренди з ФОП ОСОБА_7 , однак відповідачі відмовились звільняти майно і позивачем за період з 16.10.2019 року по 16.11.2019 року було понесено збитки в сумі 30 000 грн. Окрім цього, позивач зазнав моральної шкоди від душевних страждань та переживань, він втратив сон та у нього порушився артеріальний тиск, і розмір заподіяної йому моральної шкоди він оцінив у 100 000 грн. Згідно попереднього розрахунку судові витрати позивача становлять 23 457 грн. 80 коп. (том 1, а.с. 4-8).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 нежитлову будівлю та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 :

-30 000, 00 грн. упущеної вигоди;

-3 000 грн. заподіяної моральної шкоди;

-2 305 грн. 20 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору (том 1, а.с. 170-172).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2021 року заявуОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2020 року залишено без задоволення (том 1, а.с. 209-210) і згаданий представник оскаржив це рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд залишив поза увагою положення статті 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно лише від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а апелянт володіє спірним нерухомим майном на підставі Договору оренди, який ним було укладено з попередніми власниками ще у 2007 році з правом пролонгації і який на даний час діє до 20.04.2022 року.

Звертає увагу на те, що статтею 770 ЦК України встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця (том 1, а.с. 212-215).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, всі її доводи обґрунтовуються посиланням на Договір оренди, укладений 20 вересня 2007 року між відповідачами по даній справі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (з однієї сторони, як Орендодавцями) та ОСОБА_2 (з другої сторони, як Орендарем), фотокопію якого апелянтом було долучено до апеляційної скарги, згідно якого згадані Орендодавці передали Орендарю в оренду спірні об`єкти нерухомості «на строк 2 роки 11 календарних місяців з правом продовження на той самий строк та на тих самих умовах» (в подальшому - «Договір оренди»; том 1, а.с. 185-188).

В ході апеляційного розгляду справи представником позивача було подано до суду Клопотання про витребування доказів, у якому ставиться «під сумнів факт реального укладення такого договору» оренди та міститься прохання до суду витребувати у апелянта оригінал цього Договору оренди (том 2, а.с. 105-106).

21 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду вищезгадане Клопотання про витребування доказів було задоволено та зобов`язано представника апелянта представити в судове засідання оригінал Договору оренди, яким обґрунтовуються всі доводи апеляційної скарги (том 2, а.с. 107-108).

Однак, до 06 червня 2022 року (дня ухвалення судом даної постанови) оригінал Договору оренди стороною апелянта так і не було подано до суду: як пояснив в судовому засіданні представник апелянта, у зв`язку з тим, що апелянт цей оригінал «не може знайти».

За вищенаведених обставин фотокопію Договору оренди не можна визнати належним та допустимим доказом по справі, а тому колегія суддів цю фотокопію, як доказ по справі, відхиляє.

Як вже зазначалося, усі доводи апеляційної скарги обґрунтовуються саме вищезгаданим Договором оренди: інших доводів (заперечень, розрахунків тощо) апеляційна скарга не містить, а відтак її доводи не спростовують висновків суду, які містяться в оскаржуваному рішенні.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2020 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 09 червня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.