Справа № 202/577/22
Провадження № 2/202/1117/2022
УХВАЛА

31 січня 2022 року Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ісаєва Д.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, відповідно до якого просив визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. ст.175,177 ЦПК України, зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що позивачем пред`явлено позовну вимогу майнового характеру про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначено в розмірі 2481 грн.00 коп.

Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто, як зі спору майнового характеру.

При цьому, як вбачається з довідки про оцінку майна від 25.01.2022 року №201-03561730 житлової нерухомості (загальна оцінювана площа 59,20 кв.м.), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , доданої позивачем до позовної заяви, оціночна вартість об`єкта оцінки становить 1163150,59 грн. Враховуючи, що позов подається про визнання права власності на 1/4 частини квартири за кожним, тобто на 1/2, у зв`язку з чим, ціна позову становить 581575, 30 грн., тому позивачу при пред`явленні позову до суду необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 5815,75 грн., що складає 1% ціни позову.

Відзначається, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з тим, що має статус учасника бойових дій, та зазначена категорія осіб звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

В свою чергу, судом відзначається, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються спеціальним Законом, яким є Закон України «Про судовий збір», при цьому, статтею 5 зазначеного Закону визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, і, зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п.13 ч.1 ст.5 Закону).

Таким чином, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, відповідно, правові підстави, визначені ст.136 ЦПК України для звільнення судом позивача від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, - відсутні.

Окремо відзначається, що відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року зроблено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так і касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Отже, подання позовної заяви про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності не є захистом порушених прав позивача як учасника бойових дій, а тому судовий збір у даному випадку підлягає сплаті на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ч. 4 ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А.Ісаєва