КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2195/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Київ

Справа № 760/5339/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, постановлену у складі судді Букіної О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець Вадим Валентинович про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В., про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля.

Одночасно позивач ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль Toyota Highlander, тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; а також заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кравцю В.В. та ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії щодо примусової реалізації рухомого майна, що належить ОСОБА_3 , а саме: автомобіля марки ToyotaHighlander, д.р.н. НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження № 63631381.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року заяву задоволено частково : накладено арешт на Ѕ частину автомобіля Toyota Highlander, тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, 05 травня 2021 року ОСОБА_1 , який не є учасником справи, подав апеляційну скаргу,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Вважає оскаржувану ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_4 від 15 березня 2021 року незаконною та вказує, що фактично метою забезпечення позову по даній справі є не реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі №760/5339/21, а створення перешкод для реального виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/18, зокрема реалізації автомобіля марки «ToyotaHighlander», д.р.н. НОМЕР_2 , що є грубим порушенням ч.5 ст. 124 Конституції України.

Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року у справі №369/12546/18, провадження №2/369/1790/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. З метою примусового виконання вказаного рішення суду, 16 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравець В. В. відкрито виконавче провадження №63631381 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2019 року по справі №369/12546/18.

На виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року у справі №369/12546/18 було проведено електронні торги з реалізації майна (лот № 469649), а саме: Легкового автомобілю Toyota Highlander, рік виробництва: 2016, шасі №: НОМЕР_8 , ДНЗ: НОМЕР_2 , колір - Сірий. Згідно з актом про проведені електронні торги від 01.04.2020 року у виконавчому провадженні №63631381, відповідно до протоколу проведення електронних торгів №531202 від 24.03.2021 року, сформованого Державним підприємством «Сетам» в системі електронних торгів арештованого майна електронні торги з реалізації майна (лот №469649) відбулись. Переможцем вказаних торгів визнано ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 , документ № НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 . 02 квітня 2021 року легковий автомобіль TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): №: НОМЕР_1 , модель HIGHLANDER, було видано ОСОБА_1 , що підтверджується актом видачі майна переможцю електронних торгів.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 направив на адресу Солом`янського районного суду м. Києва заяву про залучення його по справі №760/5339/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. про поділ спільного майна подружжя, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Рішення за вказаним клопотанням станом на 30.04.2021 року судом не прийнято.

Зважаючи на те, що на даний час єдиним законним власником автомобіля марки «TOYOTAHIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): № НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується Актом про проведенні електронні торги від 01.04.2020 року у ВП №63631381, ухвала про забезпечення позову по цивільній даній справі №760/5339/21 впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки перешкоджає здійсненню володіння та користування придбаним з прилюдних торгів транспортним засобом.

Як на підставу необхідності накладення арешту на автомобіль позивач вказувала на те, що автомобіль, який є з відповідачем спільною сумісною власністю, готується приватним виконавцем Кравцем В.В. в ході виконання виконавчого провадження №63631381 до продажу на електронних торгах через організатора - Державне підприємство «СЕТАМ», а тому очевидним є те, що метою забезпечення позову по даній справі є не реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі №760/5339/21, а створення перешкод для реального виконання рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/18.

Враховуючи, що на момент звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, вже існувало рішення суду Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року у справі №369/12546/18, що набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики, на виконання якого було видано виконавчий лист, та на теперішній час з метою виконання цього рішення було реалізовано транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, рік випуску: 2016, шасі №:НОМЕР_8 , ДНЗ: НОМЕР_2 , на прилюдних торгах, власником якого став ОСОБА_1 , скаржник вважає, що ним належним чином обґрунтовано та надано достатньо доказів на підтвердження того, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову була винесена без з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та грубо порушує його права та законні інтереси.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Пилюченко І.Г. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки на час постановления оскаржуваної ухвали апелянт не був власником автомобіля, а отже зазначеною ухвалою не були порушені права та законні інтереси апелянта. Оскільки апелянт на час постановлення ухвали не набув права власності на автомобіль, апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

19.02.2021 року в ході здійснення виконавчого провадження №63631381 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було примусово вилучено у відповідача автомобіль. Приватний виконавець 19.02.2021 року під час вилучення автомобіля не з`ясовував правовий режим власності автомобіля, чим грубо порушив вимоги ч.2 ст.19 Конституції України та ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

18 березня 2021 року приватний виконавець отримав ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року у справі №760/5339/21, і цей факт не заперечувався приватним виконавцем. Відтак, з 18.03.2021 року приватному виконавцю вже було відомо про те, що автомобіль придбано відповідачем під час шлюбу з позивачем і що на автомобіль, вилучений приватним виконавцем, в силу приписів ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України розповсюджується правовий режим спільної сумісної власності, і приватний виконавець на виконання ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов`язаний звернути стягнення лише на 1/2 частину автомобіля, яка визначається судом за поданням виконавця. Фактично приватний виконавець мав право реалізувати на електронних торгах в ході виконавчого провадження №63631381 лише 1/2 частину автомобіля, яка належить відповідачу, оскільки автомобіль придбано під час перебування відповідача у шлюбі з позивачем і на нього поширюється правовий режим спільної сумісної власності, а для цього приватний виконавець зобов`язаний звернутися до суду, чого приватний виконавець так і не зробив.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.08.2021 року у справі №760/5339/21 апеляційну скаргу приватного виконавця залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року - без змін.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Одеси, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача Пилюченко І.Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника скаржника та представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 2- 4392/09, постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010Верховний Суд дійшов висновку, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В., в якому просила:

- поділити між нею та відповідачем майно, що придбано в період шлюбу, а саме: автомобіль марки «Toyota Highlander», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 ;

- визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя на 1/2 частину автомобіля марки «Toyota Highlander», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 ;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Звертаючись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, позивач ОСОБА_2 посилалась на те, що арештований, описаний та вилучений у відповідача приватним виконавцем автомобіль марки «Toyota Highlander», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний нею та відповідачем, який є боржником у виконавчому провадженні № 63631381, під час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні грошові кошти, а отже належить їм в рівних частках, незважаючи на те, що зареєстрований тільки за відповідачем. Разом з тим, примусовий продаж в рамках виконавчого провадження на електронних торгах спірного майна, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, фактично призведе до порушення її конституційних прав щодо непорушності права власності, оскільки всупереч волі та бажанню співвласника автомобіль буде відчужено третій особі - покупцю, а кошти, отримані від примусової реалізації цього автомобіля, будуть направлені на погашення боргу відповідача у виконавчому провадженні, до якого вона особисто не має ніякого відношення, адже не є боржником за виконавчим листом, а договір позики від 17 серпня 2009 року, який нібито підписав відповідач, було укладено у той час, коли останній перебував у шлюбі з іншою жінкою.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, про складено відповідний актовий запис № 233.

24 листопада 2018 року за відповідачем було зареєстровано право власності на транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota Highlander», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Встановлено, що починаючи з 16 листопада 2020 року на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. перебуває виконавче провадження № 63631381 з виконання виконавчого листа, виданого 11 грудня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/12546/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу за договором позики від 17 серпня 2009 року у розмірі 87 000 дол. США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 8 810 грн.

10 лютого 2021 року в межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем Кравцем В.В. прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої у відповідача було вилучено спірний транспортний засіб та 19 лютого 2021 року передано на реалізацію до ДП «Сетам» з метою погашення боргу ОСОБА_3 .

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль ToyotaHighlander, тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; а також заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кравцю В.В. та ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії щодо примусової реалізації рухомого майна, що належить ОСОБА_3 , а саме: автомобіля марки ToyotaHighlander, д.р.н. НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження № 63631381.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на 1/2 частину автомобіля Toyota Highlander, тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, характер спірних правовідносин та урахувавши межі заявлених вимог, вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту лише на 1/2 частину спірного автомобіля, так як невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та/або зробить неможливим виконання рішення суду. Разом із тим, суд не вбачав підстав для задоволення поданої заяви в частині накладення арешту весь автомобіль, оскільки позивачем ставиться питання про визнання за нею права власності в порядку поділу майна подружжя лише на 1/2 частину рухомого майна.

Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, приватний виконавець Кравець В.В. зазначав, що продаж вилученого у відповідача майна - автомобіля Toyota Highlander, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , було проведено шляхом його реалізації 24 березня 2021 року організатором торгів - ДП «Сетам» в електронній формі у системі електронних торгів арештованого майна (лот № 469649) і переможцем торгів став ОСОБА_1 . З огляду на те, що спірний транспортний засіб є річчю неподільною, право на частку у майні мало бути реалізовано позивачем через виплату їй грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості її частки у спільному майні. При цьому позов про поділ майна подружжя та заява про забезпечення подано дружиною боржника без наявності факту розлучення та під час реалізації майна на електронних торгах, що було спрямовано на унеможливлення звернення стягнення на арештоване майно.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В., якого залучено третьою особою у даній справі, залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року залишено без змін.

Звертаючись з даною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що фактично метою забезпечення позову по даній справі є не реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі №760/5339/21, а створення перешкод для реального виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/18, зокрема реалізації автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», д.р.н. НОМЕР_2 . Вказує, що на даний час єдиним законним власником арештованого автомобіля є ОСОБА_1 , що підтверджується Актом про проведенні електронні торги від 01.04.2020 року у ВП №63631381.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.03.2021 року в ході примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2019 року по справі № 369/12546/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 року у розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840, 00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн., були проведені електронні торги з реалізації майна, а саме легкового автомобіля марки «Toyota Highlander», 2016 року випуску, шасі: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору

Згідно з Актом про проведенні електронні торги від 01.04.2021 року переможцем торгів з реалізації спірного легкового автомобіля марки «Toyota Highlander» став ОСОБА_1 02.04.2021 року спірний автомобіль було передано ОСОБА_1 , що підтверджується актом про видачу майна переможцю електронних торгів від 02.04.2021 року.

Встановлено, що предметом розгляду цієї справи, під час розгляду якої 15.03.2021 року було накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Highlander», є майнові вимоги ОСОБА_2 щодо поділу спільного майна подружжя та визнання права власності на частку арештованого рухомого майна, 1/2 частина якого, на її думку, належить їй на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, на час постановлення оскаржуваної ухвали від 15 березня 2021 року, ОСОБА_1 не був власником спірного автомобіля, адже не набув такого права, а тому оскаржуваною ухвалою не були порушені його права та законні інтереси.

Таким чином, оскаржуване судове рішення не обмежує права або обов`язки ОСОБА_1 , як особи, яка не була залучена до участі у справі, а його мотивувальна та резолютивна частина не містять висновків або суджень суду про права та обов`язки ОСОБА_1 .

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц, саме по собі набуття особою, яка не брала участі у справі, права власності на майно щодо якого виник спір, зокрема, після ухвалення судом першої інстанції рішення, не обов`язково свідчить про те, що судовим рішенням вирішено питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків. Натомість питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватись виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувались, на час прийняття оскаржуваної ухвали він не був власником спірного майна, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на дане судове рішення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 268, 362, 367, 368, 381-383 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець Вадим Валентинович про поділ спільного майна подружжя - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.