Справа № 212/1321/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання - Новікової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 16.02.2022 року. Мотивуючи свою заяву тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку, яка мешкає разом з нею. ОСОБА_2 не проживає разом з ними з моменту народження доньки, а також не приймає участі в її утриманні та вихованні, матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що вона ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання, а тому звертається із позовом до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 09 вересня 2021 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року залучено, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ..

Позивачка у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її письмова заява в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , уклали шлюб 14.02.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого ДОВГИНЦІВСЬКИМ РАЙОННИМ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО - СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ ( М.ДНІПРО), актовий запис № 29 (а.с.6).

Сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

У відповідності до акту про фактичне місце проживання від 11 лютого 2022 року, засвідченого майстром ТОВ «УЮТ - 2011» громадянка ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в ПОКРОВСЬКОМУ УПСЗН М. КРИВИЙ РІГ та останній призначено допомогу при народженні дитини з 01.12.2021 року до 01.01.2025 у щомісячному розмірі 860 гривень (а.с.11).

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає її з відповідачем дитина, яка не досягла трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

Відповідач позов ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, який перебуває у відкритому доступі, встановлено, що судовим наказом від 11 лютого 2019 року Петрівського районного суду Кіровоградської області стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі однієї третини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2019 року і до повноліття дітей.

Крім того, судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року наказано стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви - 16 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (стаття 13 ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (частина третя статті 16 ЦК України). Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (стаття 13 ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (частина третя статті 16 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 318/89/18.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „ Про виконавче провадження " загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Судовими рішеннями з відповідача ОСОБА_2 вже присуджено до стягнення аліменти на сплату неповнолітнім дітям у розмірі 58 відсотків від його заробітку (доходу). Присудження стягнення аліментів у розмірі 25 відсотків на утримання дружини підніме цей відсоток до 83. При стягненні на користь позивачки аліментів у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача сукупні аліментні зобов`язання відповідача складуть 70 відсотків, тобто в межах вставлених законодавством.

Крім того, відповідно до ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Разом з тим, за обставинами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 жодним чином не заперечує проти сплати аліментів на утримання позивачки, визнаючи усі заявлені нею позовні вимоги, а отже відповідач не позбавлений можливостей надавати допомогу позивачі у добровільному порядку.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати належну правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно із факту визнання позову відповідачем.

Встановлені в справі обставини, зокрема те, що відповідач позов визнав, працює, дозволяють суду зробити висновок, що позов про стягнення аліментів на дружину підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи стягнення з 16.02.2022 року.

Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави у сумі 992 гривні 40 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17-18, 77-81, 141, 259, 263-265, 278, 279 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 182 СК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16.02.2022 року, на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на її користь до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі - 992, 40 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженки м.Жовті Води Дніпропетровської області, місце проживання: АДРЕСА_3

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2022 року.

Суддя: І. Б. Чайкін