Провадження № 22-ц/801/219/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 рокуСправа № 127/11872/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/11872/21 за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року, яке ухвалене суддею Романюк Л.Ф. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 08 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

В травні 2021 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання, позов мотивований тим, що відповідачі порушують умови надання послуг, в зв`язку з чим станом на 30 січня 2021 року заборгували за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання які з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 7495,03 грн, з яких: 6494,23 грн сума заборгованості за спожиті послуги, 379,60 грн - 3 % річних, 621, 20 грн. - інфляційні втрати, та судові витрати.

05 жовтня 2021 року представник позивача надала суду заяву в якій просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги в розмірі 1490 грн, а також 379,60 грн - 3% річних, 621,20 грн - інфляційні втрати, та судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 1490 грн, а також 379,60 грн - 3% річних, 621,20 грн - інфляційні втрати та 754,38 грн судового збору по 377,19 грн з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати в частині розподілу судових витрат, і ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову, у повному розмірі - 2270 грн, оскільки відповідачі частково розрахувався з позивачем після подачі позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2022 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги виходячи з наступного.

Поняття судового збору визначено у ст.1 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею третьою Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви.

Частиною першої ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.4 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило стягнути за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 7495,03 грн (а.с.1 - 3).

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270 грн (а.с.13).

05 жовтня 2021 року представник позивача надала суду заяву в якій просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги в розмірі 1490 грн, а також 379,60 грн - 3% річних, 621,20 грн - інфляційні втрати, та судові витрати (а.с.90).

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 надав суду першої інстанції заяву в якій визнав позовні вимоги на суму 1490 грн (а.с.91).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач не відмовлявся від позовних вимог, а погашення боргу відповідачем здійснювалося після пред`явлення до них позову.

За таких обставин вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції мав би керуватися положеннями ч.3 ст.142 ЦПК України, згідно яких, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що позивачем не подавалась заява про відмову від позовних вимог тому в порядку розподілу судових витрат з відповідачів підлягає стягненню на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» понесені судові витрати, а саме за сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 грн, по 1135 грн з кожного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції суд виходить з наступного.

Частиною першою ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору, зокрема, за подання до суду апеляційної інстанції скарги на судове рішення.

У пункті тринадцятому пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

Оскільки КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» подало апеляційну скаргу на рішення суду лише в частині розподілу судових витрат, не пов`язана з позовними вимогами і не стосується суті спору, то за таку скаргу не потрібно було оплачувати судовий збір в розмірі 3405 грн, а тому сплачені кошти не можуть бути стягнуті з відповідача.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що процедуру повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року за № 787.

Порушення норм процесуального права відповідно до 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» 754,38 грн судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн по 1135 грн з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.