Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"28" січня 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Іванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір № 02048 від 26.12.2018 року про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу, стягнути з відповідача сплачені за договором кошти та пеню за прострочення зобов`язання 2996730 грн. посилаючись на таке. Предметом договору був пошук найвигіднішої пропозиції для придбання транспортного засобу «Ravon», модель R-2, 2016 року випуску. Представник відповідача повідомив ОСОБА_2 , що після зарахування суми 99000 грн. на рахунок ТОВ «Інбітех» цей автомобіль того ж дня можна отримати, позивач їздив до визначених відповідачем місць знаходження автомобілю, якого не було, та згодом зрозумів, що його ввели в оману. Відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, автомобіль позивачем не придбаний (від відповідача не передавався), відповідач не здійснював жодних пропозиції з варіантів автомобілів для придбання, сторони не підписували жодних документів відносно наданих послуг.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до договору № 02048 від 26.12.2018 року, укладеного між ТОВ «Інбітех» та ОСОБА_1 , під послугами виконавця розуміються послуги з проведення перевірки вартості транспортних засобів за обраними замовником характеристиками, пошук транспортного засобу за замовленням замовника, перевірки правоздатності продавця та можливості продажу знайденого для замовника транспортного засобу, супровід проведення порядку передання права власності на транспортний засіб. Договір не передбачає будь-яких інших, пов`язаних з продажем транспортних засобів послуг.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг виконавця за надання послуги становить 99000 грн. (а.с.7-9).

В додатку № 1 до вказаного договору сторони домовились, що замовляється транспортний засіб «Ravon», модель R-2, 2016 року випуску, жовто-зеленого кольору, вартість якого складає 99000 грн. (а.с.10).

Відповідно до квитанції № NOLD735532від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Інбітех» грошові кошти в сумі 99000 грн. (а.с.12).

За фактом шахрайських дій з боку відповідача ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України (а.с.13-14).

За вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000971 (а.с.16).

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Таким чином, умови договору є несправедливими, якщо вони одночасно порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.3, ч.3 ст. 509 ЦК), призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін та завдають шкоди споживачеві.

Ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що нечесна підприємницька практика забороняється та вона є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, вчинені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що спірний договір був укладений з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», містить несправедливі умови та ознаки нечесної підприємницької діяльності, що є підставою для визнання його недійсним.

Дії відповідача щодо прискорення підписання позивачем договору, які не дали змоги останньому навіть зрозуміти його зміст, позбавили позивача можливості для прийняття свідомого рішення та спонукали його до прийняття швидкого рішення не на свою користь, а тому вважаються такими, що вводять позивача в оману та забороняються Законом. В обумовлені строки послугу з пошуку та передачі автомобіля позивачу у власність не було здійснено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний договір містить несправедливі умови, визначені у ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», укладений з порушенням ст.19 цього Закону, яка забороняє нечесну підприємницьку, яка включає будь яку діяльність, що вводить в оману споживача або є агресивною. Відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, автомобіль позивачем не придбаний (від відповідача не передавався), відповідач протягом дії договору не здійснював жодних пропозицій з варіантів автомобілів для придбання, відсутнє буд-яке документальне підтвердження цьому, сторони не підписували жодних документів відносно наданих послуг, а також позивач не отримував на буд-яких письмових документів, які б підтверджували, що відповідач здійснював дії на виконання зобов`язання щодо надання послуг з пошуку автомобіля. Тому договір підлягає визнанню недійсним, а сплачені позивачем 99 000,00 грн. кошти - стягненню з відповідача.

Водночас не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача пені за прострочене виконання зобов`язання.

У зв`язку з тим, що договір визнано недійсним, недійсними є всі умови вказаного договору, в тому числі й ті, що встановлюють відповідальність виконавця за порушення зобов`язань.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Визнати недійним договір про надання посередницьких послуг № 02048 від 26.12.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Інбітех».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 99000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех» на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко