1Справа № 335/1431/22 2/335/1512/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Концерну Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2022 концерн Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.10.2016 по 31.10.2021 позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Претензій щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Відповідач оплату за послуги протягом вказаного періоду здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку із чим виникла заборгованість загальним розміром 39 836,39 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір (а.с. 2-5).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 16).

31.05.2022 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування позовної давності, відповідно до якої просить суд застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 в розмірі 39 836,39 грн. та судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Станом на 02.06.2022 від учасників справи не надходило клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін або про вчинення інших процесуальних дій.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Позивачем надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини відповідачем не оспорюються.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 39 836,39 грн., в тому числі 28 395,31 грн. - опалення, 11 441,08 грн. - гаряче водопостачання (а.с. 8-9). Правильність зазначеного розрахунку заборгованості відповідачем також не заперечується.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 291818389, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування (а.с. 10-11).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.

За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.

Відповідно до Правил, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого теплопостачання у приміщення квартири відповідача.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача.

Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З розрахунку суми заборгованості випливає, що протягом спірного періоду - з 01.10.2016 по 31.10.2021 відповідач в 2017 році двічі вносив оплату за послуги з централізованого опалення (січень, березень), та тричі вносив плату за централізованого постачання гарячої води (один раз в жовтні 2016 р., та в січні та березні 2017 р.) внаслідок чого має заборгованість за надані послуги в розмірі 39 836,39 грн.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з квітня 2017 р., жодного разу не здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Проте, до суду із даним позовом (згідно штампу) позивач звернувся 11.02.2022, тобто зі спливом позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період з жовтня 2016 р. по січень 2019 р. включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У даному випадку відповідач заявив про застосування позовної давності, що підтверджується його власною письмовою заявою.

При цьому, позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності, а також не заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, є джерелом права, наголошує на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа Стаббігс та інш. проти Великобританії рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії рішення від 27.02.1980).

Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2016 по 31.01.2019, слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності.

З урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01.02.2019 по 31.10.2021 на суму 24 940,00 грн.

Підсумовуючи все вищевикладене, позовні вимоги Концерну МТМ задовольняються частково, а з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума боргу в розмірі 24 940,00 грн.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Концерн МТМ сплатив судові витрати при розгляді справи, а саме судовий збір у сумі 2 481,00 грн. (а.с. 1).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов концерну Міські теплові мережі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь концерну Міські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 1 лютого 2019 р. по 31 жовтня 2021 р. в розмірі 24 940 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок) грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 1 538 (однієї тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн. 22 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення ухвалене за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та складене в повному обсязі 2 червня 2022 р.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - концерн Міські теплові мережі, , юридична адреса: бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Соболєва