Справа № 285/851/22
провадження у справі № 2/0285/505/22
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Помогаєва А.В., при секретарі Ковальчук М.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.07.2021 року, згідно якого з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Просив встановити розмір аліментів у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що на сьогоднішній день у нього погіршився стан здоров`я, він потребує постійного лікування, має інвалідність 3-ї групи, однак влаштуватися на роботу через стан свого здоров`я не має можливості. Ніяких доходів, крім пенсії, не має.

Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заявленого позову, оскільки позивач працездатний і взмозі отримувати свою дитину.

Дослідивши у судовому засіданні подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.10.2018 року по справі №285/3121/18 задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.07.2021 року по справі №285/3092/21 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів. Суд постановив стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-10).

Позивач у даній справі вимагає переглянути зміну розміру аліментів та повернутися до первино визначеного розміру - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення та розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни способу стягнення та розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніш встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту погіршення його майонового стану після ухвалення рішення суду від 19.07.2021 року про визначення розміру аліментів. Захворювання, що призвели до встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, мали місце на момент перегляду розміру аліментів.

Крім того, з довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається збільшення розміру його пенсій з 6962,40 грн. до 7723,13 грн., починаючи з березня 2022 року. Таким чином, після відррахування аліментів у розмірі 1/4, на власні потреби позивача залишається сума, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем у судовому засіданні не доведено обставин, що можуть бути підставою для зміни способу стягнення та розміру аліментів, не надано належних доказів на підтвердження таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави, згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 09.06.2022 року.

Головуючий суддя А.В. Помогаєв