ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/679/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3439/21 Категорія: 311000000 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради - адвокат Сизько Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніськоої міської ради на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2022 року, постановленого під головуванням судді Середи Л.В. у залі № 1 Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 18.02.2022 року о 15 год. 45 хв., у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

23.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказує, що вона, перебуваючи на посаді завідуючої Золотоніським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» Золотоніської міської ради Черкаської області та 01.11.2021 року була повідомлена про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19. У подальшому від позивача ОСОБА_1 неодноразово вимагалася медична інформація щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2.

15.11.2021 року начальником відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Строкань О.М. було видано наказ № 142-К від 15.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », яким згідно до ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-111, наказом МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153, п.41 Постанови КМ України від 09.12.2020 року № 1236, ОСОБА_1 , завідуючу Золотоніським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» Золотоніської міської ради Черкаської області, відсторонено від роботи з 15 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати.

Такі дії відповідача, позивач вважає є незаконними і такими, що не відповідають чинному законодавству, та грубо порушують її трудові права, виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 наполягає, що такої підстави відсторонення, як відмова виконувати розпорядження державного органу, нормами ст. 46 КЗпП України не передбачено, а відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що визначені законодавством, зокрема, ст. 46 КЗпП.

Крім того, позивач наполягає, що на час попередження її про відсторонення жоден нормативно-правовий акт не передбачав можливості відсторонення не вакцинованих від COVID-19 працівників, більше того, такий вид вакцинації не вказаний у ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Рішення про проведення обов?язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об?єктах приймають головний державний санітарний лікар України, головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, головні державні санітарні лікарі областей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, виконання кримінальних покарань, захисту державного кордону, Служби безпеки України.

Таке рішення про проведення обов?язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на території України головним державним санітарним лікарем України не приймалося, а було лише прийнято рішення про затвердження переліку професій.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на рішення Конституційного Суду від 28.08.2020 року за № 10, вказує, що обмеження прав громадян, зокрема, права на працю, можливе лише в умовах військового чи надзвичайного стану. Тому, оскільки в Україні не запроваджено військовий чи надзвичайний стан, то пункт, згідно з яким вимагають сертифікати про вакцинацію та усувають від роботи, суперечить статтям 8, 19, 43, 64 Конституції України, вважає позивач.

За таких підстав, на думку позивача ОСОБА_1 , її безпідставно не допущено до роботи, а отже, ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі та їй необхідно сплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка має бути нарахована на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

Вважаючи свої права порушеними, позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом та просила визнати незаконним та скасувати наказ № 142-К від 15.11.2021року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »

Стягнути з відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 листопада 2021 року по день допущення до роботи.

Стягнути з відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради () на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 142-К від 15 листопада 2021 року Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 70, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 листопада 2021 року по день допущення до роботи.

Стягнуто з Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 70, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, а саме витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу в загальній сумі 6816 (шість тисяч вісімсот шістнадцять) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відділ освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення неповно з`ясував обставини справи та дійшов до висновків, які не відповідають реальним обставинам справи, а також порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і в своїй сукупності є підставою для скасування рішення суду від 18.02.2022 року згідно з п. 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

При цьому, скаржник зазначає, що норма ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» врегульовує спірні відносини, що склались між сторонами у даній справі, але має бланкетний характер, як в частині визначення переліку видів «інших відповідних інфекційних хвороб», так і в частині встановлення «переліку професій, виробництв та організацій».

В апеляційній скарзі вказується, що норма ст. 46 КЗпП України допускає, що перелік підстав для відсторонення від роботи не є вичерпним, а тому відсилає до інших нормативних актів задля уточнення підстави для відсторонення від роботи. Такий «інший випадок» закріплений у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»: - у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Отже, скаржник вважає, що наведена банкетна норма ст. 46 КЗпП України відсилає до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», в якій зазначено, підставу відсторонення від роботи - відмова або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень.

У зв`язку з цим, на виконання вимог чинного законодавства позивача ОСОБА_1 було відсторонено від роботи через відмову провести обов`язкове профілактичне щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

В апеляційній скарзі також звертається увага на лист Держпраці від 28.10.2021 року № 7366/1/4.1-21, в якому зазначено, що крім відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, підставою для відсторонення є також не надання документу про проходження обов`язкового щеплення.

Таким чином, маючи необхідність діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України відділом освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради було вжито заходів у вигляді відсторонення позивача від роботи для недопущення порушення вимог законодавства.

В апеляційній скарзі представник Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради Строкань О.М. просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2022 року у справі № 695/3439/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

18 квітня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Пересоляка О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначається, що єдиним нормативно-правовим актом, який визначає перелік обов?язкових щеплень, які можуть бути введені наказом головного державного санітарного лікаря України є Календар профілактичних щеплень в Україні, а МОЗ України відповідно за ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» може встановити лише перелік професій чи виробництв в рамках Календаря профілактичних щеплень.

Відповідач повністю проігнорував, що законні підстави для відсторонення позивача від роботи відсутні, як і не дотриманий і встановлений законом порядок відсторонення позивача від роботи у випадку відмови (ухилення) від вакцинації. При винесенні спірного наказу порушено ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 6 ст. 12 цього ж Закону України. Тому вказує, що зазначені обставини, вірно встановлені судом першої інстанції.

Представник позивача у відзиві зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не порушувалось законодавство про працю, яке б стало підставою для відсторонення (позивач не з`являлася на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, не відмовлялася та не ухилялася від обов`язкових медичних огляді та не відмовлялася від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони.

В обґрунтування відзиву зазначається, що на час прийняття спірного наказу у відповідача відсутні жодні докази відмови (ухилення) позивача від вакцинації. Спірний наказ взагалі не мотивований відмовою або ухиленням від вакцинації, а лише тим, що позивача повідомлено про прийняті нормативні акти та необхідність вакцинації.

У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Пересоляк О.С. просить у задоволенні апеляційної скарги Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2022 року у справі № 695/3439/21 відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Рішення щодо судових витрат прийняти у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України на підставі доказів поданих протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим рахувати відзив у цій частині, як відповідну заяву, зроблену до закінчення судових дебатів у цій справі.

Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, представника позивача, адвоката Пересоляк О.А., які з?явились в суд апеляційної інстанції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи та обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог провизнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог, вказавши, що трудовим законодавством не передбачено такої підстави для відсторонення від роботи, як відмова працівника від вакцинації.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач зазнала протиправного втручання в її право на працю, через що була позбавлена можливості заробляти собі на життя власною працею, а також була піддана дискримінації за ознакою стану здоров`я, а тому порушені права позивача підлягають захисту та відновленню.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює на посаді завідуючої Золотоніським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» Золотоніської міської ради Черкаської області.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 повідомленням № 958 була попереджена про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19. У вказаному повідомленні ОСОБА_1 було зобов`язано надати до 05.11.2021 року документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання. Якщо до цієї дати жоден із зазначених документів надано не буде, то 08.11.2021 року позивача ОСОБА_1 відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року № 1645-ІІІ.

15.11.2021 року наказом начальника відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Строкань О.М. № 142-К від 15.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », яким відповідно до ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-111, наказом МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153, п.41-6 Постанови КМ України від 09.12.2020 року № 1236, ОСОБА_1 , завідуючу Золотоніським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» Золотоніської міської ради Черкаської області, відсторонено від роботи з 15 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати.

При цьому, підставою винесення вказаного наказу зазначено повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від 01.11.2021 року за № 958.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначені хвороби, проти яких профілактичні щеплення є обов?язковими: дифтерія, кашлюк, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов?язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров?я, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров?я.

Міністерство охорони здоров?я, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров?я, може встановити перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов?язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб.

Наказом МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, який набув чинності 8.11.2021 року, затверджено перелік професій, працівники яких підлягають обов?язковим профілактичним щепленням проти COVID-19. Це працівники, зокрема, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема, спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

При цьому, вакцинації підлягають усі працівники вказаних установ і закладів згідно зі штатним розписом. Винятком є працівники, що мають протипоказання до щеплень, визначені в Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженому МОЗ України від 16 вересня 2011 року № 595. Протипоказання до вакцинації встановлюються лікарем.

З 8 листопада 2021 року набули чинності зміни до постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, внесені постановою КМУ від 20 жовтня 2021 року № 1096.

Так, пункт 41-6 доповнено нормою щодо відсторонення працівників: «Керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов?язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов?язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов?язковим профілактичним щеплення, затвердженим наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року № 2153; 2) відсторонення від роботи працівників та державних службовців, обов?язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком, та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов?язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП, частини 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров?я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини 1 статті 94 КЗпП, частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» (мінімальна зарплата); відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов?язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили».

Відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров?я» громадяни України зобов?язані, зокрема, піклуватись про своє здоров?я та здоров?я дітей, не шкодити здоров?ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках робити щеплення; виконувати інші обов?язки, передбачені законодавством про охорону здоров?я.

Згідно зі статтею 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», у разі відмови або ухилення від обов?язкових профілактичних щеплень працівників, які підпадають під обов?язкове щеплення, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Наказ МОЗ № 2153 від 4 жовтня 2021 року визнав обов?язковим щеплення від COVID-19 для певних професій, зокрема, і для професії позивача.

Держава, встановивши обов?язковість щеплень для певних категорій працівників, зокрема, працівників закладів загальної середньої освіти, реалізує свій обов?язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров?я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі, і власне не щепленого працівника.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов?язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Законодавством не передбачено обов?язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв?язку з відмовою від ухилення від проведення обов?язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що начальником відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Строкань О.М., на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, діяла у межах своїх повноважень і відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Наказу МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, ст. 26 Закону України «Про освіту» та ст. 46 КЗпП правомірно прийняла рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати до ліквідації причин відсторонення.

Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення.

Керівник зобов?язаний ознайомити працівника з наказом про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

Можливість відсторонення від роботи у зв?язку з не проходженням щеплення також підтверджується висновками ЄСПЛ у подібних справах, а саме : у серпні 2021 року ЄСПЛ відхилив запит про вжиття тимчасових заходів, поданий 672 французькими пожежниками, щодо закону, який передбачає вимогу про обов?язкову вакцинацію для ряду професій, з подальшим відстороненням від роботи в разі її недотримання (Abgrall and 671 Others v. France, запит під заявою № 41950/21).

У вересні 2021 року ЄСПЛ розглянув два запити про вжиття тимчасових заходів, які подані медичними працівниками, щодо їхнього обов?язку вакцинації проти Covid-19 для того, щоб мати змогу продовжувати працювати. Згідно з правилом № 39 Регламенту Суду медики просили застосувати тимчасові заходи та негайно зупинити впровадження закону.

Проте, ЄСПЛ відхилив ці прохання, аргументуючи задоволення подібних запитів лише у тих випадках, якщо заявники можуть зіткнутися з реальним ризиком нанесення шкоди (Kakaletri and Others v. Greece, запит під заявою № 43375/21, Theofanopoulou and Others v. Greece, запит під заявою № 43910/21).

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 року у справі № 337/3087/17 висловив позицію про те, що завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права дитини на дошкільну освіту та інтересами інших дітей. У спорі, що розглядався, індивідуальне право (інтерес) батьків дитини відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права дитини на здобуття освіти, в тому числі, в дошкільних закладах, протиставляється загальному праву (інтересу) інших батьків та їх дітей, які провели щеплення перед направленням дитини для здобуття освіти в дошкільних закладах, з метою забезпечення загального блага у формі права на охорону здоров?я, що, крім іншого, гарантоване статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

У постанові від 17.04.2019 року у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов?язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров?я, а також здоров?я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто, в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об?єктивні підстави, тобто є виправданим.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовилася від проходження щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідних документів щодо протипоказань організму від такого щеплення роботодавцям не надала.

В той же час, колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що наказ Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 142-К від 15.11.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » був винесений на момент набрання чинності наказу Міністерства охорони здоров?я України від 04.10.2021 року № 2153.

Таким чином, на дату винесення оскаржуваного наказу підзаконні нормативно-правові акти щодо обов?язкового щеплення від COVID-19 вже набрали чинності, а тому оспорюваний наказ є законним та таким, що не підлягає до скасування, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув та не надав належної правової оцінки даному факту, тому прийшов помилкового висновку про задоволення вимог позивача.

Так, маючи необхідність діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, Відділом освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради було вжито заходів у вигляді відсторонення ОСОБА_1 від роботи для недопущення порушених вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, провівши оцінку аргументів та доводів сторін дійшла висновку, що наказ Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, який прийнятий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 щодо обов?язкового відсторонення ОСОБА_1 , як працівника закладу дошкільної освіти, з 15 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати, не є протиправним та виданий відповідно до закону.

Стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідних вимог від результатів вирішення матеріально-правових вимог про визнання незаконним і скасування відповідного наказу, то з огляду на безпідставність первісних вимог - похідні вимоги відповідно не підлягають до задоволення.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення від 18.02.2022 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору та безпідставного задоволення вимог позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради є обґрунтованими, спростовують висновки районного суду щодо задоволення позовних вимог, тому приймаються до уваги та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Твердження позивача про порушення її конституційних прав з тих підстав, що вакцинація від COVID-19 для працівників є добровільною, суд зазначає, що норми чинного законодавства України не містять норм щодо примусової вакцинації, тому діюче законодавство у разі відмови чи ухилення від обов?язкової вакцинації дозволяє відсторонювати таких працівників без виплати заробітної плати.

Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу, що відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов?язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ухвалене при неповному з?ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, тому слід ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то судові витрати підлягають перерозподілу.

Отже, стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь Відділу освіти Виконавчого комітету Золотоніської міської ради підлягають судові витрати за сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2724 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради- задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнути судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2724 грн. із ОСОБА_1 на користь Відділу освіти виконавчого комітету Золотоніської міської ради.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 08.06. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков