Провадження № 22-ц/801/134/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 рокуСправа № 127/22293/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами, вста-новленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеля-ційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода»

про встановлення фактів, зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Він-ницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Бессараб Н. М., повний текст якого складений 01 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Кредитної спілки ( далі - КС ) «Злагода» про встановлення фактів, зобов`язання вчинити дії, посилаючись на наступні обставини. 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 , незаконно представившись головою правління КС «Злагода», обманним шляхом отримав у слідчому органі 977 кредитних справ в оригіналі на кілька десятків мільйонів гривень. Згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі № 802/1024/18 займання ОСОБА_2 посади голови спілки з 06 травня 2016 року визнано незаконним, через що він не мав відпо-відних повноважень. Позивач є стягувачем коштів з кредитної спілки, жодних коштів по даний час не отримав, та, посилаючись на порушення прав вклад-ника, просив суд встановити факти: невідомого способу, графіка, строків, роз-міру, умов погашення заборгованості перед стягувачами КС «Злагода»; що кредитний портфель з 977 кредитними справами вартістю на кілька десятків мільйонів гривень 21 грудня 2018 року отриманий неповноважною особою; з часу отримання кредитного портфеля стягувачу не повернуто жодної гривні; у КС «Злагода» з 2015 року органи управління не сформовані; по АДРЕСА_1 з травня 2016 року КС «Злагода» не перебуває, її фактичне місцезнаходження невідоме, що унеможливлює пози-вачу зібрання доказової бази на підтвердження заявлених вимог. Позивач про-сив суд зобов`язати КС «Злагода» повернути слідчому органу усі 977 незаконно отримані кредитні справи; надати вичерпну доказову базу по суті позову; здати поліції печатку для припинення подальших зловживань. ОСОБА_1 просив постановити окрему ухвалу з направленням у прокуратуру для притягнення до відповідальності осіб за незаконне отримання кредитного портфеля.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КС «Злагода» про встановлення фактів, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Судові витрати у справі у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору віднесені на рахунок держави.

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду першої інстанції, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник посилається на незаконність оскаржуваного рішення, під-креслює, що предметом позову став факт отримання обманним шляхом непов-новажною особою у слідчого Національної поліції 977 кредитних справ пози-чальників КС «Злагода». Суд не взяв до уваги позбавлення ОСОБА_2 статусу керівника спілки у судовому порядку, недійсність запису про обрання його 06 травня 2016 року рішенням позачергових зборів членів спілки головою її правління, оскільки голова правління призначається рішенням спостережної ради, обраної загальними зборами членів спілки. За твердженням скаржника суд неправомірно використав адресу місця знаходження відповідача, не зважив на вимогу ОСОБА_3 щодо розгляду справи за правилами загального про-вадження, ненадання ним згоди на ухвалення заочного рішення у справі.

Ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2021 року задоволене клопо-тання ОСОБА_1 , йому поновлений строк на апеляційне оскарження заоч-ного рішення суду першої інстанції. Відповідач не скористався визначеним ци-вільним процесуальним законом та забезпеченим вказаною ухвалою апеля-ційного суду правом подати відзив на апеляційну скаргу, хоча ухвала суду ним отримана 04 січня 2022 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи реко-мендоване повідомлення про вручення її копії. Представник КС «Злагода у су-дове засідання не з`явився, про день, місце і час розгляду справи відповідач по-відомлений завчасно, в установленому порядку, відповідний доказ про що доданий до справи. У відповідності з нормами статті 372 ЦПК України апеля-ційний суд визнав можливим і необхідним розглянути дану справу в порядку апеляційного провадження у відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа, виданого 14 травня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/1759/15-ц, з КС «Злагода» на користь ОСОБА_1 стягнуто 13810,73 гривень. Згідно розписки від 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у справі № 127/21680/18 отримав у слідчому органі на від-повідальне зберігання зазначені у додатку до протоколу тимчасового доступу від 01 квітня 2016 року ( пакет № 1 к, 2к, 3к ) 977 кредитних справи, вилучені у КС «Злагода» 01 квітня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді від 30 березня 2016 року у справі № 127/6029/16. З інформації Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 27 лютого 2017 року вих. № 5360 встановлено, що 03 липня 2015 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області винесена постанова про арешт коштів та майна боржника. Відповідно до відомостей Єдиного державного ре-єстру юридичний осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань органом управління КС «Злагода» є загальні збори. Неодноразовими виходами державного виконавця за адресою реєстрації КС «Злагода» встановлено, що штатний персонал спілки відсутній. Загальний розмір боргу спілки перед стя-гувачами станом на 22 січня 2017 року становив 32511248,12 гривень. За 2016 рік з рахунків КС «Злагода» стягнуто та перераховано стягувачам кошти в сумі 432803,61 гривень. Згідно з актами від 26 червня 2018 року та 10 листопада 2019 року головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Бондар Н. С. при примусовому виконанні виконав-чих документів щодо стягнення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 49999202 з боржника КС «Злагода» на користь фізичних та юридичних осіб, виходом за місцем знаходження боржника за адресою: АДРЕСА_1 належного КС «Злагода» ліквідного майна, на яке мож-ливо звернути стягнення, не виявлено, кредитна спілка за даною адресою фак-тично не перебуває, тільки юридично зареєстрована, за цією адресою здійснює діяльність приватний підприємець ОСОБА_4 .

З копії протоколу № 1 позачергових зборів членів КС «Злагода» від 06 травня 2016 року убачається обрання головою правління КС «Злагода» ОСОБА_5 , якому встановлено приступити до виконання обов`язків з 06 травня 2016 року.

Керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 4, 5, 15, 16 ЦПК України, Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, суд першої інстанції, вирішуючи заявлений ОСОБА_3 позов, констатував, що такий спосіб захисту, як встановлення фактів про отримання 21 грудня 2018 року неповноважною особою кредитного портфеля з 977 кре-дитними справами загальною вартістю на кілька десятків мільйонів гривень; неповернення стягувачам з часу отримання кредитного портфеля жодної гривні, що свідчить про шахрайські дії; про залишення невідомими позивачу способу, графіка, строків, розміру, умов погашення заборгованості, чим стягувачі умис-но і свідомо вводяться в оману; про несформованість з 2015 року у КС «Зла-года» органів управління, через що вона недієздатна; про відсутність з травня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 КС «Злагода», її фактичне місцезнаходження невідоме, що унеможливлює ОСОБА_3 зібрання доказової бази на підтвердження заявлених в суд вимог; а також такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача повернути слідчому органу 977 отриманих кредитних справи та надати вичерпну доказову базу по суті по-зову, здати в поліцію печатку для припинення подальших зловживань, не є на-лежним, встановленим законом способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд чітко зазначив, що застосування невстановленого законом способу за-хисту можливе лише за одночасної наявності двох умов: якщо суд дійде вис-новку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у цих спірних правовідносинах, та якщо суд дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, Верховного Суду у складі Об`єдна-ної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із зазначеними у позові вимогами, обрав спосіб захисту своїх прав та інте-ресів, який не відповідає установленим законом нормам та не є ефективним. Крім того ОСОБА_1 у межах предмета позову у цій справі не доведено, які саме та яким чином порушуються його права, свободи та інтереси відпо-відачем КС «Злагода». В судовому засіданні на запитання суду, які саме його права порушені відповідачем у межах предмету позову у цій конкретно справі, ОСОБА_1 повідомив, що це його свідомість, громадянська позиція спо-нукають звертатись до суду щодо усунення безладу в КС «Злагода».

Апеляційний суд визнає висновки суду першої інстанції, зроблені у даній справі, правильними, обгрунтованими, достатніми, такими, що не потребують додаткового умотивування.

Убачається доцільним зауважити, що слідчими органами у м. Вінниці в межах визначених повноважень здійснюються передбачені кримінально-проце-суальним законодавством дії у внесеному до Єдиного реєстру досудових роз-слідувань провадженні стосовно діяльності КС «Злагода», про що позивачу до-стеменно відомо. Питання повернення слідчому органу виданого ОСОБА_2 кредитного портфеля перебуває у виключній компетенції цього органу, оскільки йдеться про вчинення кримінально караної дії. Разом з тим це питання безпосередньо стосується ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у справі № 127/21680/18, на вико-нання якої вказаний кредитний портфель переданий конкретній особі на збе-рігання. Щодо неповернення коштів боржником в особі КС «Злагода» її стягу-вачам, то такі відомості є у вільному, відкритому доступі завдяки Єдиному дер-жавному реєстру виконавчих проваджень, Єдиному реєстру Боржників. Урешті, позивач не посилається на відмову державної виконавчої служби видати йому відповідні довідки, що стосуються безпосередньо його законних прав та інте-ресів. Встановлення «факту» невідомих позивачу способу, графіка, строків, роз-міру, умов погашення заборгованості є суть процесу виконання державною ви-конавчою службою судових рішень у разі їх наявності, за необхідності у поряд-ку примусового виконання. Стосовно конкретно ОСОБА_1 , то виконання рішення про стягнення на його користь заборгованих коштів можливе для відслідкування зі згаданого вище Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень або ж з таких наявних у нього питань він має реальну можливість бути поінформованим у державній виконавчій службі з отриманням, за необ-хідності, відповідних роз`яснень та письмових відповідей. Питання стосовно несформованості органів управління спілки відповідно до положень її установ-чих документів відноситься до компетенції членів спілки. Іншого чинне законо-давство України не передбачає і заперечень цьому немає. Причому належить мати на увазі, що таке питання не є байдужим для членів спілки, які є її стя-гувачами. Щодо повернення поліції печатки спілки з метою припинення зло-вживань, то, наразі, така вимога має наслідком фактичне припинення існування юридичної особи, що знову ж таки, є компетенцією членів спілки і нікого ін-шого. Таке питання не може бути реалізованим на вимогу одного члена спілки або іншої якої-небудь фізичної особи.

Вимога позивача про зобов`язання КС «Злагода» надати доказову базу по суті заявлених ним вимог є узагальненою, не містить зазначення, про яку до-казову базу йдеться. Разом з тим суд першої інстанції здійснив залежні та мож-ливі дії для задоволення клопотань ОСОБА_1 , двома ухвалами від 05 квітня та 08 червня 2021 року у відповідача витребовувалися окремі правоуста-новчі документи, рішення судів в інших справах ( хоча вони є доступними у Єдиному реєстрі судових рішень ), інформація з повернення боргів стягувачам ( хоча на такі дії позивач не уповноважений ). Ухвалою суду першої інстанції від 27 вересня 2021 року на вимогу позивача до КС «Злагода» застосовані за-ходи процесуального примусу у вигляді стягнення у дохід державного бюджету штрафу у розмірі 681,00 гривні.

Окремо необхідно зазначити, що вимога позивача про встановлення факту відсутності відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження КС «Злагода» невідоме, інші окремі факти, про які йдеться у цій справі, уже були предметом неодноразових звернень ОСОБА_6 в суд, в силу закону звільненого від сплати судового збору: справи №№ 127/18342/20, 127/22212/20, 127/26090/20, 127/27434/20, 127/27949/20, 127/1174/21, 127/3869/21, 127/5749/21 ( ці справи мали місце з поміж інших шістнадцяти справ у 2020 році, восьми справ 2021 року ). Постановою апеля-ційного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 127/5749/21 визнано, що звер-нення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту відсутності фактичного місцезнаходження КС «Злагода» є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосований захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму, що становить 2270,00 гривень, та стягнутий з нього у дохід Державного бюджету України.

Необхідно також зазначити, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області на даний час перебуває справа № 127/33081/19, вимогою у якій, зокрема, є встановлення факту відсутності органу управління КС «Злаго-да» протягом чотирьох років, стягнення боргу з КС «Злагода», моральної шкоди.

Суд першої інстанції правильно визначився з вимогою позивача про постановлення окремої ухвали з направленням її у прокуратуру для притяг-нення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінально караних дій щодо незаконного отримання кредитного портфеля, не віднайшовши для задо-волення такої вимоги правових підстав, та узявши до уваги абсолютну відсут-ність будь-яких доказів, відомостей та обставин для встановлення порушень, причин та умов, що сприяли вчиненню, на думку позивача, кримінально караних дій не зазначеними винними особами.

Посилання ОСОБА_1 на безпідставність ухвалення судом заочного рішення у цій справі є доречним аргументом. Разом з тим з цієї справи уба-чається, що ухваленням заочного рішення не порушуються інтереси позивача: оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у відповідача немає жодних підстав для клопотання перед судом про перегляд такого рішення. З цього приводу належить зазначити, що статтею 309 ЦПК України установлені підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення. Частиною третьою цієї статті унормовано, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Як наслідок зазначене процесуальне порушення не тягне скасування законного, обгрунтованого рішення суду.

Щодо заперечень скаржника розгляду цієї справи у спрощеному позов-ному провадженні, то необхідно зазначити, що відповідні норми ЦПК України у даному випадку судом першої інстанції не порушені.

Доводи апеляційної скарги не є підставою для її задоволення, вони фак-тично зводяться до переоцінки доказів, на які послався суд, незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваному рішенні. Повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду ухваленого рішення на предмет законності й обгрунованості мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду ( пункт 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» ( Заява № 3236/03 )). При цьому є доцільним підкреслити, що у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/ 17 зроблений правовий висновок про право кожної сторони самостійно визначати стратегію, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задово-лення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський