Провадження №: 6/755/1769/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву відповідача про розстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року у справі №755/13074/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

у с т а н о в и в:

22.12.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, у якій просить розстрочити виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року у цивільній справі №755/13074/19 в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 95414,27 грн. з дня набрання законної сили відповідною ухвалою суду на шість місяців рівними частинами, щомісячно, шляхом сплати на користь ОСОБА_1 25-го числа кожного місяця борг в сумі 15902,38 грн.

Вимоги заяви мотивовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 95414,27 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 04.11.2021 року. Відповідач вказує, що на теперішній час у нього склалось тяжке матеріальне становище, він не отримує жодних виплат та доходів, не працює, але рішення визнає та бажає сплатити суму заборгованості добровільно, тому просить розстрочити виконання рішення суду на шість місяців відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, сплачуючи заборгованість в розмірі 15902,38 грн. Відповідач не працює, доходів не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України, будь-яке майно, що може бути передане стягувачу в рахунок погашення боргу у відповідача відсутнє. Через введення карантину важко пересуватись, а тим більше знайти роботу. Одномоментна сплата всієї суми боргу за рішення суду в даній справі, значно погіршить і до того складне фінансове становище і може привести до довготривалого невиконання рішення суду. Відповідач наголошує, що просить не відстрочити, а розстрочити виконання рішення суду на певний період, що в свою чергу забезпечить реальне виконання ним рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 06.06.2022 року до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі, вимоги заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач підтримує та додатково зазначає, що на виконання рішення суду станом на 31.05.2022 року ним сплачено 22000,00 грн.

Позивачка та/або її представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд вивчивши зміст заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2021 року, частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 95414,27 грн.

Постановою Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.11.2021 року на примусове виконання вказаного рішення суду відкрите виконавче провадження №67677978.

За змістом поданих відповідачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених відповідачу доходів в період 01.04.2020 року по 30.09.2021 року загалом інформація відсутня і лише у другому кварталі 2020 року відповідачу було нараховано та виплачено 33,78 грн. від АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і у порядку, передбаченому чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Стосовно посилань відповідача на триваючий в країні карантин суд зазначає, що відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 із змінами «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» -19), продовжено на всій території України дію карантину до 31.12.2020. Постановою КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-C0V-2» на території України запроваджено до 25.01.2021 обмежувальні протиепідемічні заходи («локдаун»), а після 25.01.2021 продовжено дію «адаптивного карантину».

Отже посилання відповідача на вказані обставини є безпідставними, оскільки під час дії карантину громадянам не заборонено працювати і у такому випадку лише від волі самого відповідача залежить отримання ним роботи та відповідно доходу, адже відсутні будь-які посилання відповідача та докази наявності в нього незадовільного стану здоров`я або інших об`єктивних обставин, що перешкоджають працевлаштуванню та отриманню доходу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків розстрочення виконання рішення; наявність підстави для розстрочення має бути доведена боржником. Строки такого розстрочення мають знаходитись у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання розстрочення для повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

По-перше суд виходить з того, що за рішенням суду з відповідача стягнуто половину коштів, які позивачка вже фактично понесла як додаткові витрати на утримання спільних дітей, про добробут яких мають дбати обоє з батьків в рівній мірі.

Посилання відповідача на одну єдину довідку щодо неотримання ним доходів у період з 01.04.2020 року по 30.09.2021 року не є належним підтвердженням тяжкого матеріального стану, який об`єктивно не дозволяє виконати рішення суду, оскільки дані про доходи на час звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду відсутні, а також матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами, адже до характеристики матеріального стану належать також наявність у відповідача на праві власності нерухомого та рухомого майна за рахунок якого можна виконати рішення суду. Однак таких даних відповідач суду не надав пославшись лише на те, що відповідного майна в нього немає, хоча не був позбавлений можливості надати суду витяги із державних реєстрів щодо відсутності у нього нерухомого майна, земельних ділянок, автомобілів тощо.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер. Незадовільний майновий стан не є підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання.

Крім того, боржником не доведено, що в разі розстрочки виконання рішення він зможе добровільно виконати судове рішення в зазначений ним період, адже відповідна заява надійшла до суду у грудні 2021 року, а у своєму клопотанні до суду відповідач повідомив, що станом на 31.05.2022 року сплатив 22000,00 грн., тобто за п`ять місяців від дня звернення із заявою до суду сплачено 22000,00 грн., що становить 4400,00 грн. на місяць, а у своїй заяві відповідач стверджує, що погасить борг за шість місяців по 15902,38 грн. на місяць.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення слід відмовити так як вона є не обґрунтованою вимогами діючого законодавства та не знайшла свого підтвердження доказами у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року у справі №755/13074/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 07.06.2022 року.

Суддя -