Справа № 468/112/22 Провадження № 2/478/113/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Казанківського районного суду Миколаївської області в порядку територіальної юрисдикції (підсудності) надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши матеріали вказаної позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам 175-177 ЦПК України, тому не може бути прийнята до розгляду.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обов`язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.

Виходячі із змісту позовних вимог, визначальним в позовній заяві, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є оспорювання безспірності вимог стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі заяви якого та наданих документів було вчинено оспорюваний виконавчий напис.

Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Позивач не надав суду достатніх та допустимих доказів того, що він перед відповідачем (ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за кредитним договором не має, проте заперечує безспірність стягнутих за виконавчим написом суми боргу.

Позовні вимоги в цій частині не конкретизовані. Заявляючі про те, що заборгованість не є безспірною, позивач не зазначив, яка конкретно складова заборгованості є спірною (тіло кредиту, процентів, пені, штрафу).

Жодного документу (доказу, обґрунтування, інформаційних довідок, відомостей тощо) на підтвердження того факту, що вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості (існування якої позивач не спростовує в позовній заяві) не надано. До позову не надано розрахунок заборгованості, який позивач може отримати, подавши відповідну заяву (звернення) до кредитора. Фактично, до позовної заяви додано лише один документ, - копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Не маючи копій документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис, самого виконавчого напису, позивач не ознайомившись з їх змістом, оспорює самий виконавчий напис без надання суду документів на підставі яких він був вчинений.

В даній позовній заяві міститься клопотання особи про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича належним чином завіреної копії виконавчого напису та копії всіх документів на підставі яких він був вчинений.

Згідно ст. 81 ч. 5 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст. 83 ч. 2 ЦПК України).

Клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає з урахуванням вимог статті 84 ЦПК України, а саме: в клопотанні не зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та/або причини неможливості самостійного отримання цього доказу - документів, які свідчать про направлення позивачем відповідних запитів до органу виконавчої служби, приватного нотаріуса та відповідача (поштових квитанцій, тощо).

Суд зауважує, що у разі звернення особи, що якої вчинено нотаріальну дію, та яка є стороною виконавчого провадження, правила дотримання нотаріальної таємниці не застосовуються і особа має право ознайомитися з матеріалами справи та отримати копії документів.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

З пункту 26 Постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Тобто, відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача, а інших осіб слід залучити до участі у справі, як третіх осіб.

Пред`являючи позовні вимоги щодо оскарження виконавчого напису позивачем приватного нотаріуса залучено в якості відповідача, а не у якості третьої особи.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно уточнити коло учасників справи, зокрема залучити та визначити правовий статус приватного нотаріуса, що вчинив виконавчий напис та надати суду оновлену позовну заяву та її копії відповідно до кількості учасників у справі.

Вказане перешкоджає призначення справи до розгляду та судовий розгляд справи.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позовна заява містить клопотання про звільнення від сплати судового збору. Обґрунтування наявності правових підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви позивачка не надала.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до слідуючого висновку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору та його звільнення є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка щодо заборгованості по аліментам тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Звертаю увагу, що відповідно до частини другої статті 8 Закону №3674-VI, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк на підставах, визначених частиною першою статті 8 Закону №3674-VI є правом, а не обов`язком суду.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Для застосування вказаних підстав для звільнення від сплати судового збору є наявність доказів, які підтверджують приналежність особи до малозабезпеченої сім`ї.

До клопотання про відстрочення сплати судового збору позивачем не надано жодного документу, з якого можна зробити висновок про приналежність особи до малозабезпеченої сім`ї (довідку про доходи, довідку з центру зайнятості населення, яка свідчить що особа має статус безробітного, довідку про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, довідку з податкового органу про отриманий дохід та/або відсутність такого нарахування тощо).

Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що доказів на підтвердження обставин про те, що ОСОБА_1 є малозабезпеченою особою, на які посилається позивачка в позовній заяві, суду не надано, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

При цьому, як свідчить зміст позовної заяви та клопотання про витребування доказів, поданий разом з позовною заявою, ОСОБА_1 не має статусу безробітного, оскільки як зазначила сама позивачка, вона має постійне місце роботи, - «… про те що у мене є нібито борг мені стало відомо у листопаді 2020 року, коли за моїм місцем роботи надійшов виконавчий лист …», а сам по собі факт призначення безоплатної вторинної правової допомоги не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, вважаю, що в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору, приходжу до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню без руху.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на час подання позовної заяви становить 992,40 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Беручи до уваги вищевказані істотні недоліки позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк, терміном десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків та сплатити судовий збір.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іщенко Х.В.