РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року

м. Рівне

Справа № 564/1073/21

Провадження № 22-ц/4815/200/22

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Костопільської міської ради, Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради, ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Костопільської міської ради, Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради, ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Просять визнати недостовірною та такою, що порочить їх честь, гідність та ділову репутацію інформацію поширену Костопільською міською радою та управлінням освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради на своїх офіційних Facebook-сторінках ІНФОРМАЦІЯ_1 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3 » та зобов`язати відповідачів спростувати її, шляхом оголошення в ефірі телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» на телеканалі «UA: Рівне» резолютивної частини рішення суду у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів та стягнути солідарно на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. кожному. Вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року вказаний позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інформацію, поширену начальником Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на телеканалі «UA: Рівне» у телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6», а саме висловлювання:

«Тут навіть не треба було, знаєте щось досліджувати, щось копати, всі факти злочину були зверху»;

«Справа в тому, що ми саме розбирали саме оцей момент, саме ось цю справу, тому, що, і в самій заяві подавалося саме про ось цей факт злочину такий, про ось це перевищення свої службових повноважень»;

«Про те, що говорять, що вони керувалися, от, наприклад, начальник відділу освіти, так, і голова Костопільської районної ради керувалися певним положенням, яке, розпорядженням Костопільської районної ради, я рахую, що це злочин, це перевищення службових повноважень, тому, що ніяке розпорядження, ніякі накази на рівні самоврядування місцевого самоврядування, вони не зупиняють дію норм закону, ось в цьому саме, я переконана, що саме ось в цьому і є злочин - перевищення службових повноважень.»

Зобов`язано Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради протягом 5 /п`яти/ робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 на телеканалі «UA: Рівне» у телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» шляхом оголошення в ефірі телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» на телеканалі «UA: Рівне» резолютивної частини рішення суду у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» протягом 5 /п`яти/ робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі, надати Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради ефірний час на телеканалі «UA: Рівне» у телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» для транслювання його сюжету щодо спростування поширеної раніше інформації, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 на телеканалі «UA: Рівне» у телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом зачитування резолютивної частини рішення суду по даній справі в ефірі телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» на телеканалі «UA: Рівне».

Стягнуто з Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради на користь ОСОБА_3 15000 /п`ятнадцять тисяч/ грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради на користь ОСОБА_4 15000 /п`ятнадцять тисяч/ грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради та Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» подали апеляційні скарги.

30 грудня 2021 року до закінчення апеляційного провадження від Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради надійшла заява про відмову від апеляційної скарги. У заяві зазначено, що наслідки відмови заявнику відомі та зрозумілі.

30 грудня 2021 року на адресу суду надійшла заява Костопільської міської ради про підтримання відмови від апеляційної скарги.

05 січня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Костопільської міської ради, Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської, ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - закрито.

У своїй апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права та під час розгляду позову судом було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано положень Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Огляд судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.09.2019 року та постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року №1.

Вказує, що заперечували щодо факту про вихід програми в ефір, а представником позивачів не було доведено та не було підтверджено належними та допустимими доказами того, що саме відповідачем 4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року було розповсюджено певну інформацію у відповідному відео сюжеті про позивачів.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Для підтвердження факту поширення інформації відповідачем 4 матеріали справи повинні були містити належні та допустимі докази, а саме: 1) витяг з журналу обліку передач щодо виходу спірної програми в ефір; 2) відповідний запис спірної програми по даній справі.

Доданий до позовної заяви СД-диск із записом спірної програми не було отримано саме від відповідача 4, заперечує його належність та достовірність оригінальному запису програми, матеріали справи не містять доказів про те, що позивачі у передбачений законом термін зверталися до відповідача 4 з відповідною заявою щодо спростування недостовірної інформації, яка не відповідає дійсності та/або принижує його честь і гідність, просили надати їм копію відповідного СД-диску з спірним сюжетом та витяг з журналу обліку передач про вихід спірної програми в ефір.

Звертає увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції в супереч вимогам п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року № 1 не було перевірено, що ютуб канал на якому розміщений спірний сюжет, дійсно належить відповідачу 4, та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів цієї обставини.

Стверджує про відсутність всіх складових делікту, а саме стосунок поширеної інформації саме позивачів та порушення особистих немайнових прав позивачів.

Вважає, що відповідачка ОСОБА_5 лише виражала свою гіпотезу з приводу кваліфікації злочину, а саме перевищення службових повноважень певних посадових осіб під час продовження дії контрактів з відповідними директорами шкіл, давала критичну оцінку їх діяльності, а саме головне - прямо не звинувачувала позивачів у вчинені будь-якого злочину, тобто висловлювала лише свої оціночні судження з приводу виниклої ситуації, нею не вказано П.І.Б. осіб позивачів, коли саме і у який спосіб ним було вчинено злочин про перевищення службових повноважень, в зв`язку з чим є всі підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що позивачі є публічними особами і межа допустимої критики щодо них є ширшою, ніж щодо приватної особи, хоча і висловлена дещо агресивно.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважають її необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, а рішення Костопільського районного суду законним та таким, що не підлягає до скасування.

Вважають, що надані суду відео файли зі спірною інформацією, містяться на компакт-диску, отримані ними шляхом їх копіювання з мережі Інтернет є електронним доказом в розумінні статті 100 ЦПК України. Вказаний відеозапис містить логотип телевізійного каналу «UA: РІВНЕ» і саме логотип слугує засобом для вирізнення ефірного часу однієї телерадіоорганізації від іншої.

АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» не спростувала належними та допустимими доказами, що наданий відеозапис не відповідає оригіналу.

Зазначає, що Закон України «Про телебачення і радіомовлення» не визначає коло засобів доказування у судовому процесі та не регулює питання належності та допустимості доказів й закріплює право, а не обов`язок особи на звернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту відповідних програм та передач та на отримання копії запису фрагменту зі спірною інформацією.

Стверджує, що ОСОБА_5 у прямому ефірі телеканалу « UA: РІВНЕ » прямо стверджувала про наявність факту злочину у діях Позивачів - перевищення службових повноважень, за період їх перебування на посаді начальника відділу освіти Костопільської районної державної адміністрації та голови Костопільської районної ради, нехтуючи приписами статті 62 Конституції України, частини другої статті 2 КК України та статті 17 КПК України.

Звертає увагу, що позовна заява містить лише одну позовну вимогу, що пред`являється до АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України». В свою чергу Відповідач 4 у своєму відзиві на позовну заяву, викладав свої заперечення щодо кожної позовної вимоги, навіть щодо вимог, які жодним чином не можуть вплинути на його права та обов`язки.

Вже в апеляційній скарзі, намагається спростувати висновки місцевого суду, які жодним чином не стосуються їхніх прав та можливих обов`язків, при цьому просить суд скасувати рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог Позивачів до Відповідача 4.

З огляду на наведене, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» без задоволення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Костопільської районної ради Рівненської області сьомого скликання від 12.11.2015 №1 обрано депутата ОСОБА_3 головою Костопільської районної ради.

Розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації від 27.08.2014 №70-к призначено ОСОБА_4 з 28 серпня 2014 року на посаду начальника відділу освіти районної державної адміністрації в порядку переведення.

Розпорядженням голови Костопільської районної ради Рівненської області сьомого скликання від 20.11.2020 №245 припинено достроково повноваження депутата районної ради сьомого скликання ОСОБА_3 , що є підставою для дострокового припинення повноважень голови Костопільської районної ради сьомого скликання та звільнення 20.11.2020 на підставі п.2 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації від 24.12.2019 №51-к звільнено ОСОБА_4 27 грудня 2019 року з посади начальника відділу освіти Костопільської районної державної адміністрації у зв`язку з переведенням на посаду радника голови Костопільської районної ради.

Із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2021 вбачається, що до реєстру внесено відомості №0000059, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.367 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 15.03.2021 року до ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_5 - начальника управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради про те, що посадові особи Костопільської РДА, Пісківської сільської ради, неналежно виконували свої службові обов`язки з приводу продовження строку дії контрактів навчальним закладам освіти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на Facebook-сторінці Костопільської міської ради розміщено публікацію: «ІНФОРМАЦІЯ_3». ОСОБА_5 начальник управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради інформувала присутніх представників ЗМІ про те, що протягом 2018-2019 років посадові особи Костопільської районної ради та відділу освіти Костопільської райдержадміністрації заключали контракти з директорами шкіл району всупереч чинному законодавству і як результат - подано заяву до правоохоронних органів, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України».

Також ІНФОРМАЦІЯ_1 на Facebook-сторінці Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради розміщено публікацію: «ІНФОРМАЦІЯ_3». ОСОБА_5 начальник управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради інформувала присутніх представників ЗМІ про те, що протягом 2018-2019 років посадові особи Костопільської районної ради та відділу освіти Костопільської райдержадміністрації заключали контракти з директорами шкіл району всупереч чинному законодавству і як результат - подано заяву до правоохоронних органів, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України».

Вказані обставини підтверджуються фотознімками Facebook-сторінок Костопільської міської ради та Управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради.

Факт розміщення вказаних публікацій на Facebook-сторінках сторони не заперечували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19:00 год. на телеканалі «UA: Рівне» у телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» було трансльовано сюжет щодо перевищення службових повноважень колишніми чиновниками у галузі освіти на Костопільщині. На початку сюжету було показано уривки прес-конференції, проведеної ІНФОРМАЦІЯ_1 у Костопільській міській раді на тему: «ІНФОРМАЦІЯ_7», за участі начальника управління освіти, культури молоді та спорту Костопільської міської ради ОСОБА_5., секретаря Костопільської міської ради ОСОБА_7 та заступника міського голови ОСОБА_8.

Також в ефірі було показано короткий коментар від позивачів, отриманий кореспондентом «UA: Рівне» ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо озвученого на прес-конференції. У студії телеканалу була присутня начальник управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради ОСОБА_5 , у якої у прямому ефірі ведучою « UA: Рівне » ОСОБА_6 було взято інтерв`ю на вказану тему. В ході інтерв`ю, відповідаючи на запитання ведучої, ОСОБА_5 вказує, зокрема: «Тут навіть не треба було, знаєте щось досліджувати, щось копати, всі факти злочину були зверху» (18 хв. 00 с. відеозапису телепередачі); «Справа в тому, що ми саме розбирали саме оцей момент, саме ось цю справу, тому, що, і в самій заяві подавалося саме про ось цей факт злочину такий, про ось це перевищення свої службових повноважень» (18 год. 36 с. відеозапису телепередачі); «Про те, що говорять, що вони керувалися, от, наприклад, начальник відділу освіти, так, і голова Костопільської районної ради керувалися певним положенням, яке, розпорядженням Костопільської районної ради, я рахую, що це злочин, це перевищення службових повноважень, тому, що ніяке розпорядження, ніякі накази на рівні самоврядування місцевого самоврядування, вони не зупиняють дію норм закону, ось в цьому саме, я переконана, що саме ось в цьому і є злочин - перевищення службових повноважень.» (20 хв. 15 с. відеозапису телепередачі).

Факт виходу в ефір вказаної телепередачі сторони не заперечували.

При цьому, запис телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» від ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщено у мережі Інтернет на ю туб-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_9», до якого є вільний доступ на момент розгляду справи за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Факт існування вказаного відеозапису в мережі Інтернет на каналі веб-сайту youtube.com сторони не спростовували і не заперечували.

Відеозапис телепередачі оглянутий в судовому засіданні.

Із довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ААА №1105078 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 12.05.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Із довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ААА №1105044 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 12.05.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно ст.ст.32,34,68, Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 даної статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснює, що беручи до уваги положення ст.ст. 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно з ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст. 201 ЦК України, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» (1986 рік) зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантованих пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи.

У Постанові ВП Верховного суду від 07.12.2021 року по справі № 905/902/20 зазначено наступне.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, поданого на захист ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Тож обставина поширення спірної інформації входить до предмета доказування у відповідній справі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. За змістом частин першої та другої статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Поширенням інформації вважається опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі долучили компакт-диски з відеозаписом програми «ІНФОРМАЦІЯ_6» від ІНФОРМАЦІЯ_2, отриманий шляхом копіювання з мережі Інтернет.

Вказаний відеозапис містить логотип телевізійного каналу «UA:РІВНЕ», який, враховуючи вимоги статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», слугує засобом для вирізнення ефірного часу однієї телерадіоорганізації від іншої.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 року по справі № 905/902/20 вказано, що законодавство, що регулює відносини, пов`язані з поширенням недостовірної інформації шляхом передання її по радіо, телебаченню, не передбачає, що докази поширення такої інформації (докази транслювання чи ретранслювання телерадіоорганізацією передачі зі спірною інформацією) можуть бути отримані виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про телебачення і радіомовлення».

Відповідно до змісту вказаних норм, для досягнення мети здійснення судового розгляду, позивач має право надати або відеозапис, отриманий у порядку статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», або відеозапис з електронного інтернет-джерела (електронної платформи), на якому (якій) розміщено відеоролик.

Тому електронний носій - компакт диск з відеозаписом слід вважати належним та допустимим доказом на підтвердження факту виходу в ефір та поширення відповідачем спірної інформації.

Водночас апелянтом не надано доказів, які б підтверджували що наданий позивачами відеозапис не транслювався у телевізійному ефірі і відрізняється за змістом з оригіналом.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ведуча телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_6» зазначає часовий проміжок та подію, яка стала підставою для створення відеосюжету. Крім того вказуються посади осіб, яких стосується сюжет, вони ж надають коментарі щодо предмету обговорення. Співставляючи вказану інформацію стає можливим ідентифікувати позивачів про яких в подальшому ОСОБА_5 допустить висловлювання: «Про те, що говорять, що вони керувалися, от, наприклад, начальник відділу освіти, так, і голова Костопільської районної ради керувалися певним положенням, яке, розпорядженням Костопільської районної ради, я рахую, що це злочин, це перевищення службових повноважень, тому, що ніяке розпорядження, ніякі накази на рівні самоврядування місцевого самоврядування, вони не зупиняють дію норм закону, ось в цьому саме, я переконана, що саме ось в цьому і є злочин - перевищення службових повноважень.»

Суд виходить з відсутності доказів, що позивачі перебувають у процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого або засудженого в межах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд першої інстанції вірно встановив, що висловлювання відповідача ОСОБА_5 зроблені не в рамках кримінального провадження, а у прямому ефірі на телеканалі, відеозапис про що в подальшому був розміщений на каналі веб-сайту youtube.com, де перебуває у вільному доступі на даний час.

При цьому, висловлювання, зроблені ОСОБА_5 щодо вчинення злочинів були далекими від обережних та до судового розгляду справи у якому встановлюється вина кожного з обвинувачених на підставі належних та допустимих доказів.

Відповідно суд прийшов до обґрунтованого висновку, що за відсутності обвинувального вироку, який набрав законної сили щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поширила щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інформацію, яка порушує їх особисте немайнове право, а саме - звинувачення у злочині.

При цьому враховано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хоча і є публічними особою, які потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики з приводу того, як вони виконували свої функції, проте поширена щодо позивачів інформація стосується звинувачення у вчиненні злочину. Водночас ОСОБА_5 , виступає в ефірі телеканалу не як фізична особа - представник громадськості, а як начальник управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради, а тому повинна була проявити розумну обачність у висловлюваннях до судового розгляду справи.

Крім того, аргументи апелянта спрямовані на спростування висновків суду, які стосуються позовних вимог до інших відповідачів при цьому у прохальній частині просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог до відповідача 4, що у разі задоволення апеляційної скарги унеможливить виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 червня 2022 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич