РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1027/21 Провадження № 2/401/61/22

02 червня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою керівника Олександрійської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають Світловодська міська рада до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):

У квітня 2021 року прокурор, в інтересах держави, в особі Світловодської міської ради, звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти на користь держави в розмірі 44 221 грн. 68 коп. як матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 30 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями відповідача.

Представник позивача, Світловодської міської ради, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов прокурора підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Аргументи прокурора:

Підстави для представництва інтересів держави органами прокуратури у даній справі прокурор мотивує тим, що відповідно ч. 3 ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У свою чергу, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені норми Закону України «Про прокуратуру» та ЦПК України визначають, що прокурор, реалізуючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, має право звертатись до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави (рішення КСУ №1-1/99 08.04.99).

Також зазначає, що аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб?єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно.

Посилається на те, що звернення прокурора до суду із зазначеним позовом обумовлене фактом бездіяльності ради, яка триває з дня винесення судом ухвали відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, бездіяльність ради вказує на порушення законних інтересів держави, які полягають у законному праві на компенсацію збитків до бюджету визначеному ст. 1206 ЦК України, якою передбачено обов?язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати відповідні витрати.

Так, встановлено, що слідчим відділом Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області 29.01.2021 завершено досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000729 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_1 , вчинив наступне.

Так, 11.06.2001 зареєстровано юридичну особу приватне підприємство «Кременьоптторг» (далі ПП «Кременьоптторг») . Відповідно до статуту ПП «Кременьоптторг» в новій редакції від 2007 року, а саме п. 1.2, засновником підприємства, що іменується в подальшому «Власник» є громадянин ОСОБА_1 , 1959 р.н., паспорт серія НОМЕР_1 . Згідно п.п. 4.1.1 вказаного статуту власник має такі права: приймає участь в управлінні Підприємством; розпоряджається прибутком від діяльності підприємства; одержує інформацію про діяльність підприємства, у тому числі знайомиться з документами по бухгалтерському обліку та іншою статистичною інформацією; одержує переважне право на отримання продукції підприємства; надає зворотну фінансову допомогу підприємству; вносить вклади до статутного фонду. Згідно п.п. 4.2.1 статуту до виключної компетенції власника підприємства відноситься: визначення основних напрямків діяльності Підприємства, затвердження планів та звітів до виконання; внесення змін до статуту підприємства; прийняття рішення про реорганізацію та ліквідацію підприємства; затвердження локальних актів підприємства; призначення і звільнення директора і його заступників; прийняття рішення про порядок і розміри розподілу коштів по підприємствам; затвердження річного звіту та балансу; прийняття рішення про залучення кредитів; прийняття рішення про створення філій, підрозділів, представництв, дочірніх підприємств, входження у склад асоціацій та інших добровільних об?єднань, заснування суб?єктів підприємницької діяльності; визначення умов оплати праці робітників підприємства; здійснення контролю за фінансовою та господарською діяльністю підприємства.

Згідно наказу № 2-к від 04.06.2007 власника ПП «Кременьоптторг» ОСОБА_1 з 04.06.2007 він приступає до управління підприємством.

Таким чином, ОСОБА_1 з 05.06.2007 у відповідності до ч.З ст. 18 КК України є службовою особою, яка постійно обіймає на підприємстві приватної форми власності посаду, пов?язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих обов?язків.

13 липня 2015 року між Власівською селищною радою в особі голови Паська Олександра Олександровича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», надалі Замовник, та ПП «Кременьоптторг» , в особі директора Оганісяна Армена Альбертовича, який діє на підставі Статуту, надалі Підрядник, укладено та підписано договір № 97 на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до розділу 1 вищевказаного договору Замовник доручає Підряднику і зобов?язується прийняти і оплатити виконання робіт з капітального ремонту покрівлі будинку по АДРЕСА_1 , в межах виділених фінансових ресурсів, а Підрядник зобов?язується виконати роботи, доручені йому Замовником. Роботи виконуються Підрядником згідно кошторисної документації в межах цін договору. Відповідно до розділу 2 договору Підрядник виконує роботи з 13.07.2015 по 15.09.2015. Згідно розділу З договору ціна робіт складає 169677,60 гривень, у тому числі ПДВ - 28279,60 гривень. Відповідно до розділу 7 договору фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів селищного бюджету. Відповідно до розділу 8 договору Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи з Підрядником протягом 10 днів з моменту підписання Акту приймання виконаних робі (форма №КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3) за рахунок джерел фінансування Замовника.

Під час виконання робіт відповідно до умов укладеного договору у ОСОБА_1 з корисливих мотивів та метою особистого збагачення виник умисел на заволодіння грошовими коштами, які перебували у володінні Власівської селищної ради, шляхом невиконання робіт пов?язаних із зняттям трьох шарів старого покриття, улаштування стяжки та нанесення праймеру при улаштуванні двох шарів руберойду та складання завідомо неправдивого офіційного документа за результатами виконання робіт, передбачених договором.

В подальшому, ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що проведенні у 2015 році ПП «Кременьоптторг» роботи з капітального ремонту покрівлі будинку по АДРЕСА_1 виконані частково із значним заниженням якості та обсягів робіт, використаних матеріалів, а саме не було виконані роботи, пов?язані із зняттям трьох шарів старого покриття, улаштування стяжки та не було нанесення праймеру при улаштуванні двох шарів руберойду, 19 серпня 2015 року у денний час, знаходячись біля будинку по АДРЕСА_1 , склав та підписав від свого імені офіційні документи, які завізував печаткою ПП «Кременьоптторг», а саме: довідку про вартість виконаних робіт та витрати за серпень 2015 року форми КБ-3 та акт № 45 Д - 02 - 1-1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року форми КБ2В, в які вмістив завідомо неправдиві відомості щодо обсягів, видів та вартості фактично виконаних роботи з капітального ремонту покрівлі будинку по АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний намір до кінця, являючись службовою особою, діючи протиправно, порушуючи повноваження та використовуючи свої організаційно-розпорядчі обов?язки, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи у власних інтересах, усвідомлюючи суспільно- небезпечність своїх дій, з метою заволодіння коштами Власівської селищної ради, умисно, з корисливих спонукань, 19 серпня 2015 року в денний час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_1 , надав зазначені вище первинні документи обліку в галузі будівництві до Власівської селищної ради, та отримав кошти згідно умов договору.

Згідно вказаного акту приймання виконаних будівельних робіт за 2015 рік вартість проведених робіт на вказаному об?єкті разом з ПДВ фактично становить 169677, 60 грн.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2009- 2010 від 10.04.2017 ПП «Кременьоптторг» не було виконані роботи, пов?язані із зняттям трьох шарів старого покриття, улаштування стяжки та не було нанесення праймеру при улаштуванні двох шарів руберойду. Тим самим експертом визначено, що вартість фактично виконаних робіт під час ремонту даху будівлі колишнього дитячого садка по АДРЕСА_1 становить 125455, 92 грн.

Таким чином, завищення директором ПП «Кременьоптторг» вартості фактично виконаних робіт які виконувались, на зазначеному вище об?єкті, склало 44221,68 грн.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_1 на рахунок ПП «Кременьоптторг» безпідставно перераховано кошти з бюджету Власівської селищної ради в сумі 44221,68 грн., якими підприємство в особі ОСОБА_1 заволоділо та в подальшому розпорядилось на власний розсуд.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 11.03.2021 року закрито провадження у справі у зв?язку із звільненням ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв?язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тобто кримінальне провадження №0000729 відносно ОСОБА_1 закрито судом з нереабілітуючих підстав.

У відповіді на відзив прокурор на заяву позивача про застосування строків позовної давності зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів кримінального провадження №0000729 встановлено, що 28.01.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК та ч.1 ст. 366 КК України, тобто, встановлено особу, яка саме вчинила вказане правопорушення, отже, перебіг позовної давності починається саме з цього моменту.

В обґрунтування позовних вимог надано до суду такі докази: - договір про виконання робіт з капітального ремонту покрівлі будівлі по АДРЕСА_1 ; - довідка про вартість робіт та витрат за серпень 2015 №45Д-02-1-1; - акт №45Д-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт; - висновок експерта №2009-2010 судової будівельно-технічної експертизи; - ухвала Світловодського міськрайонного суду від 11 березня 2021 року.

Позиція відповідача, ОСОБА_1 :

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Посилається на те, що прокурором не обґрунтовано належним чином представництво інтересів саме держави, оскільки інтерес держави як такий відсутній, так як правопорушення, що завдало матеріальних збитків завдано не державі, а територіальній громаді, і органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів органів місцевого самоврядування. Крім того зазначив, що з наданих позивачем документів вбачається, що 19 серпня 2015 року ним було надано первинні документи: довідку про вартість виконаних робіт та витрати за серпень 2015 року форми КБ-3 та акт №45 Д-02-1 -1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року форми КБ2В, видів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту покрівлі будівлі по АДРЕСА_1 . А, отже саме 19 серпня 2015 року особа могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наданих позивачем документів також вбачається, що 10.04.2017 року, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №2009-2010 від 10.04.2017 року, особі достеменно стало відомо про порушення права особи відомою їй особою в зв`язку із завищенням вартості фактично виконаних робіт. Таким чином, позивач, звернувшись із позовною заявою 12.04.2021 року, пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено, що ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 березня 2021 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 від 23 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України у зв?язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності. Цивільний позов прокурора залишено без розгляду та роз?яснено право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, в ухвалі суду від 11 березня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він будучи директором та власником ПП «Кременьоптторг», 13 липня 2015 року уклав та підписав з Власівською селищною радою в особі голови Пасько О.О., договір №97 на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_1 .

Згідно договору ціна робіт складає 169677 грн. 60 коп., у т.ч. ПДВ 28279 грн. 60 коп. Фінансування робіт здійснювалося за рахунок коштів селищного бюджету. ОСОБА_1 знаючи, що ремонтні роботи виконані частково із значним заниженням якості та обсягів робіт, використаних матеріалів, а саме не було знято трьох шарів старого покриття, улаштування стяжки, не було нанесено праймеру при улаштуванні двох шарів руберойду, 19 серпня 2015 року підписав від свого імені офіційні документи, та завізував печаткою довідку про вартість виконаних робіт та витрати за серпень 2015 року форми КБ-3 та акт №45Д-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року форми КБ2В. В яких вказав завідомо неправдиві відомості щодо обсягів, видів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту покрівлі будинку. Вказані документи 19 серпня 2015 року надав до Власівської селищної ради та отримав кошти згідно умов договору.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року вартість фактично виконаних робіт під час ремонту покрівлі будинку становить 125455 грн. 92 коп. Таким чином завищення вартості фактично виконаних робіт, які виконувалися на вказаному об`єкті склало 44221 грн. 68 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.191 КК України та умисно, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, у вказаній ухвалі зазначено, що обвинувачений ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно мало місце вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Вказана ухвала набрала законної сили 19 березня 2021 року, відомості про оскарження та скасування вказаної ухвали у матеріалах справи відсутні.

До числа реабілітуючи підстав закриття кримінального провадження належать лише три підстави, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати). Всі інші підстави закриття кримінального провадження є нереабілітуючими, дана позиція збігається з позицією постанови ПВСУ від 23.12.2005 за № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Тобто кримінальне провадження №0000729 відносно ОСОБА_1 закрито судом з нереабілітуючих підстав.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, а розмір шкоди підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10 квітня 2017 року.

Джерела права (оцінка суду):

Щодо підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1311 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у вичерпних

випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 56 ЦПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень, або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У свою чергу, ч. 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені норми Закону України «Про прокуратуру» та ЦПК України визначають, що прокурор, реалізуючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, має право звертатись до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави (рішення КСУ №1-1/99 08.04.99).

Встановлено, що звернення прокурора до суду із зазначеним позовом обумовлене фактом бездіяльності міської ради, яка триває з дня винесення судом ухвали відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, бездіяльність ради вказує на порушення законних інтересів держави, які полягають у законному праві на компенсацію збитків до бюджету визначеному ст. 1206 ЦК України, якою передбачено обов?язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати відповідні витрати.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення таких питань, зокрема як: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

За змістом позову, саме на прокурора покладено необхідність захисту інтересів держави у зв?язку з невжиттям заходів щодо відшкодування завданої шкоди компетентним органом державної влади в даному випадку - Світловодською міською радою, сам факт невжиття заходів уповноваженим компетентним органом свідчить про наявність відповідних підстав для звернення до суду саме прокурором.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у судовій справі № 903/129/18 від 15.10.2019 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об?єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов?язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з?ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора не обґрунтованим.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у даному випадку у прокурора наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Світловодської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст.13 Конституції України від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оцінка та висновок суду щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності:

Відповідач, ОСОБА_1 , подав заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначив, що з наданих позивачем документів вбачається, що 19 серпня 2015 року ним було надано первинні документи: довідку про вартість виконаних робіт та витрати за серпень 2015 року форми КБ-3 та акт №45 Д-02-1 -1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року форми КБ2В, видів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту покрівлі будівлі по АДРЕСА_1 . А, отже саме 19 серпня 2015 року особа могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наданих позивачем документів також вбачається, що 10.04.2017 року, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №2009-2010 від 10.04.2017 року, особі достеменно стало відомо про порушення права особи відомою їй особою в зв`язку із завищенням вартості фактично виконаних робіт. Таким чином, позивач, звернувшись із позовною заявою 12.04.2021 року, пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З даним твердженням відповідача суд не може погодитися виходячи з наступного.

За правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття "позовна" має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії "право на позов у матеріальному сенсі" (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.

Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.

Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Виходячи зі змісту норми статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного). Тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, відносно ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2016 року за №0000729.

28 січня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

02 лютого 2021 року до суду надійшов затверджений прокурором 30 січня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000729 від 23 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Як при закритті кримінального провадження так і при постановленні вироку вирішується питання щодо цивільного позову.

Так судом встановлено, що у кримінальному провадженні №0000729 від 23 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, прокурором, в інтересах Світловодської міської ради, було пред`явлено цивільний позов про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Проте, у зв`язку із закриттям ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 11 березня 2021 року кримінального провадження №0000729 від 23 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 , цивільний позов прокурора залишено без розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Світловодська міська рада мала право розраховувати на захист своїх майнових прав, в т. ч. відшкодування шкоди, в рамках та порядку кримінально-процесуального законодавства за позовом прокурора в її інтересах, однак не встигла скористатись свої правом у зв`язку з закриттям кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до переконання, що перебіг строку позовної давності за вимогами до ОСОБА_1 почався з моменту закриття кримінального провадження, а саме з дня набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження, з 19 березня 2021 року, а тому позов поданий в межах строку позовної давності.

Враховуючи вищевказане, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор як на підставу для задоволення свого позову, є обґрунтованими та доведеними, а тому шкода, завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає відшкодуванню винною у її заподіяні особою, відповідачем ОСОБА_1 .

Оскільки позивач при зверненні до суду з цією позовною заявою звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги керівника Олександрійської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають Світловодська міська рада до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Світловодської міської ради на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 44221,68 грн. 63 коп., та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Складання повного рішення суду відкладено на пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 07 червня 2022 року.

Найменування сторін:

Позивач: Світловодська міська рада, місцезнаходження за адресою: 27500, м. Світловодськ Кіровоградської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Глобинським РВУМВС в Полтавській області, 11 грудня 2003 року.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом