Cправа №549/294/21
Провадження№2/549/3/22

РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2022 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання Бибик О.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи Барановського С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про скасування запису про державну реєстрацію права власності,

установив:

02 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Ступнік С.В. звернувся до суду з позовом, який обгрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:030:0001, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області.

Право власності набуте ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №389510, виданого на згідно з рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.05.2009 у справі №2-191/2009.

Державний акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі 23.12.2011. При розпаюванні земельна ділянка мала номер 391.

Проте під час процедури реєстрації земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно з`ясувалась наявність суперечностей, які слугували підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень №57872793 від 27.04.2021.

З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що такий кадастровий номер має земельна ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51, номер запису про право власності 11947581).

При цьому, площа земельної ділянки ОСОБА_3 вказана 1,12 га, тоді як земельна ділянка позивача має площу 3,34 га.

Відповідно до викопіювань з кадастрової карти та викопіювань, наданих Мелехівським старостатом Чорнухинської селищної ради, земельна ділянка, що належить ОСОБА_3 , дійсно має площу 1,12 га, але інший кадастровий номер та знаходиться в іншому місці (кварталі).

Вказана земельна ділянка отримана відповідачем в порядку спадкування разом з братом ОСОБА_4 (спадкоємцем якого є ОСОБА_5 ) шляхом поділу (2,24:2) та при розпаюванні мала номер 319.

Жодного відношення ОСОБА_3 до земельної ділянки ОСОБА_2 не має, а спірна ситуація виникла внаслідок надання/внесення некоректних даних до Реєстру.

У зв`язку з внесенням хибної інформації до даних Реєстру, що порушує цивільні права власника, прохає суд скасувати запис №11947581 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо права власності (далі Реєстр) ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:030:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51), яка знаходиться в адміністративних межах Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 19.11.2021 відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14 грудня 2021 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області підготовче провадження у справі закрито і призначено до судового розгляду.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.02.2022 до участі у цивільній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чорнухинську селищну раду Лубенського району Полтавської області (Центр з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету).

Представник позивача 16.02.2022 позов підтримав з підстав, викладених у позові.

30 травня 2022 року в судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у наданих письмових поясненнях просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що у зв`язку із внесенням змін до ст.26 Закону України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 16.01.2020 такого способу захисту порушених прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачено, тому доводи позивача про необхідність застосування такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати йому відновлення порушеного права, вважає необгрунтованими.

Представник третьої особи Барановський С.І. державний реєстратор виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради, в судовому засіданні зазначив, що наразі надати пояснення яким саме чином і на підставі яких документів вносились дані до Реєстру до земельної ділянки відповідача змоги немає, оскільки реєстри не працюють.

Допустив, що таке внесення могло статись у двох випадках: 1) внаслідок помилки державного реєстратора; 2) внаслідок присвоєння подвійних кадастрових номерів.

Помилка, допущена державним реєстратором, може бути виправлена.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.3,4, п.п.3,4 ч.5 ст.12, ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №389510, виданого 31.03.2011 на підставі рішення Чорнухинського районного суду від 12.05.2009, справа №2-191/2009, є власником земельної ділянки, площею 3,3400 га, кадастровий номер :00:030:0001,розташованої за межами населеного пункту Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00067 (а.с.8-9,11).

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Барановського С.І. №57872793 від 27.04.2021 ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:030:0001 у зв`язку з наявними суперечностями між заявленим та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вище згадану земельну ділянку (номер запису про право власності 11947581) (а.с.10).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за номером 11947581 за ОСОБА_3 03.11.2015 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,12 га, кадастровий номер :00:030:0001 (а.с.19-20).

Підстава державної реєстрації - державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №140227, виданого 21.04.2005.

З викопіювання з кадастрової карти земельної ділянки ОСОБА_2 вбачаються відомості щодо площі, розташування, цільового призначення земельної ділянки, номеру паю (391), кадастрового номеру :00:030:0001 та державного акту серія ЯЛ №389510 (а.с.13).

Разом з тим викопіювання з кадастрової карти земельної ділянки, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ОСОБА_3 (кадастровий номер :00:024:0077) не містять відомостей щодо державного акту серія ПЛ №140227 (а.с.15, 71,72).

Крім того, згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ОСОБА_3 (кадастровий номер :00:024:0077) датою державної реєстрації права в державному реєстрі прав є 16.05.2017.

Таким чином позивачем не доведено, що земельній ділянці відповідача, належного йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №140227, виданого 21.04.2005, було присвоєно кадастровий номер :00:024:0077, а не :00:030:0001.

Крім того, за приписами ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон України № 1952) (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскаржених рішень, звернення з позовом у цій справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України №1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

Вищевказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19.

З огляду на викладене підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-266 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про скасування запису про державну реєстрацію права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 09.06.2022.

Суддя С.І.Крєпкий