Справа № 932/5638/20
Провадження № 2/932/4178/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Рибалка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 , Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2020 року позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1996 року відповідно до Розпорядження №6/724-96 від 10.07.1996 року. Померлий був її рідним дядьком (рідний брат матері), що підтверджується посвідкою про народження ОСОБА_4 , її матері; посвідкою про народження ОСОБА_3 ; Свідоцтвом про одруження її матері, яка змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 ; Свідоцтвом про її народження; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження реєстрацію актового запису про шлюб та зміну її прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 ; Свідоцтвом про смерть її матері. Її дядько, померлий ОСОБА_3 , проживав та був зареєстрований за адресою спадкового майна, а саме АДРЕСА_2 , він не мав спадкоємців першої черги. Єдиними близькими родичами померлого є вона та її двоюрідний брат ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 почав важко хворіти, не мав можливості виходити з дому та потребував догляду, вона на початку 2017 року переїхала до нього на постійне місце проживання. Зважаючи на те, що грошей бракувало, вона в період з травня 2017 року по вересень 2018 року працювала нянею в ОСОБА_8 , доглядала за малолітньою дитиною та допомагала по хатній роботі. З вересня 2018 року здоров`я дядька погіршилось настільки, що його не можна було залишати одного, він не ходив і потребував постійного догляду, тому вона була вимушена припинити працювати для того, щоб дбати про дядька, надавати йому цілодобовий догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 її дядько помер, вона займалась організацією його поховання, та продовжує проживати в спадковій квартирі, дбаючи про неї. Для оформлення спадщини вона звернулась до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори, проте 25.03.2020 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю сумісної реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою. Однак, не зважаючи на відсутність сумісної реєстрації із спадкодавцем, вона проживала разом з ним та піклувалась про нього, проте не звернулась із заявою до нотаріуса в шестимісячний строк, оскільки була впевнена, що є єдиною спадкоємицею після смерті дядька. Племінник померлого - ОСОБА_2 добровільно відмовився від прав на спадщину, про що особисто їй повідомив.

Посилаючись на обставини, викладені в позові, позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 року цивільна справа перебувала в провадженні судді Сліщенко Ю.Г.

Ухвалою судді від 21.05.2020 року по цивільній справі відкрито позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 01.12.2020 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалами Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2020 та від 03.03.2021 року витребувано з Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи 65/2020, заведену після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та заначив, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, не обґрунтовуючи при цьому, чим саме було порушено, не визнано або оспорено його право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Дніпровська міська рада вважає постанову Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2020 року законною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства. Предметом спору є встановлення факту постійного проживання. Отже, відсутність порушеного права та невідповідність обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові. В подальшому в судове засідання представник відповідача не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомляв.

Представником відповідача 26.02.2021 року суду надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог та заначив, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, не обґрунтовуючи при цьому, чим саме було порушено, не визнано або оспорено його право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Дніпровська міська рада вважає постанову Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2020 року законною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства. Предметом спору є встановлення факту постійного проживання. Отже, відсутність порушеного права та невідповідність обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 з січня 2017 року по 03.01.2019 року, тобто на час відкриття спадщини, судові витрати просив віднести за рахунок позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, зазначив, що позивачка дійсно проживала разом з дядьком ОСОБА_3 до його смерті та допомагала йому. Він на спадщину після смерті дядька не претендує.

Представник третьої особи Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України вважає за можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 , який є рідним братом її матері, що підтверджується наступними документами: посвідкою про народження матері позивачки ОСОБА_4 №34, зареєстровано в книзі записів Актів Громадянського Стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ; посвідкою про народження ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , зареєстровано в книзі записів Актів Громадянського Стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Свідоцтвом про одруження ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , виданим 19.09.1954 року, яким підтверджується зміна прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 ; Свідоцтвом про народження ОСОБА_9 № НОМЕР_3 , виданим 04.03.1955 року; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 12.12.2019 року, що підтверджує реєстрацію актового запису про шлюб та зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 ; Свідоцтвом про смерть матері позивача ОСОБА_10 , матері позивача, серії НОМЕР_4 видане виконкомом Підлипенської сільської ради міста Конотоп Сумської області 13.03.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03.01.2019 року, актовий запис №44.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1996 року відповідно до Розпорядження №6/724-96 від 10.07.1996 року.

Померлий ОСОБА_3 не мав спадкоємців першої черги, спадкоємцями другої черги є позивачка ОСОБА_1 та її двоюрідний брат ОСОБА_2 , який на спадщину не претендує, що він пояснив в судовому засіданні. Вважаючи себе спадкоємцем ОСОБА_3 , позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори.

Відповідно до копії спадкової справи №65/2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 . Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, наданої на запит суду, з заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори 13.02.2020 року звернулася лише позивач ОСОБА_1 .

Постановою завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 25 березня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , через відсутність сумісної реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою.

Разом з цим, судом встановлено, що в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 почав важко хворіти, не мав можливості виходити з дому та потребував догляду, позивачка на початку 2017 року переїхала до нього на постійне місце проживання до його квартири АДРЕСА_1 , де проживала з ним однією сім`єю до дня його смерті, вони мали спільний бюджет, разом харчувалися та придбавали продукти харчування, необхідні побутові речі. Зважаючи на те, що грошей бракувало, позивачка в період з травня 2017 року по вересень 2018 року працювала нянею в ОСОБА_8 , доглядала за її малолітньою дитиною та допомагала по хатній роботі.

З вересня 2018 року здоров`я дядька погіршилось настільки, що його не можна було залишати одного, він не ходив і потребував постійного догляду, тому позивачка була вимушена припинити працювати для того, щоб дбати про дядька, надавати йому цілодобовий догляд. ІНФОРМАЦІЯ_1 її дядько помер, вона займалась організацією його поховання, та продовжує проживати в спадковій квартирі, дбаючи про неї.

Вказане підтвердили в судовому засіданні свідки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що позивачка є двоюрідною сестрою її чоловіка ОСОБА_2 . ОСОБА_1 дійсно проживала разом з померлим ОСОБА_3 в початку 2017 року, допомагала йому та піклувалась про нього доки ОСОБА_3 не помер. Було таке, що вони зустрічали ОСОБА_1 на вокзалі та везли її до дядька додому, він майже не рухався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що позивачка приїхала у м. Дніпро в січні 2017 року для того, щоб доглядати дядька ОСОБА_3 . З травня 2017 року працювала нянею у ОСОБА_13 десь до вересня 2018 року, він її підвозив до ОСОБА_13 . Потім стан дядька погіршився і позивачка перестала працювати та почала доглядати дядька. Після смерті дядька, в 2020 році ОСОБА_1 поїхала жити в Сумську область, там же й поховали ОСОБА_3 у нього на батьківщині.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що позивачка в 2017 році працювала у неї нянею, її їй порадила подруга ОСОБА_11 . ОСОБА_1 доглядала дочку та допомагала по хатнім справам десь до вересня 2018 року. У той період ОСОБА_1 проживала в квартирі у свого дядька ОСОБА_3 , вона за ним доглядала і проживала разом з ним однією сім`єю.

Встановлено, що метою звернення позивача до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. Обставини проживання позивачки ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами.

Будь-яких доказів в спростування вимог позивача суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала за ним догляд, вели спільне господарство, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати по справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,10, 259, 263-265, 315, 318 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 , Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.О. Кудрявцева