Справа № 738/978/21
№ провадження 2-др/738/2/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2022 року місто Мена Чернігівської області
Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:
суддi - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.,
pозглянувши у вiдкpитому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - Мякоти Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 та в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 право власності за кожним на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1674,37 гривень сплаченого судового збору

28 грудня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 - Мякота Т.М. надійшла до Менського районного суду Чернігівської області заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог; у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При прийнятті 10 грудня 2021 року рішення судом було вирішено питання лише щодо розподілу судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 - Мякота Т.М. діяла на підставі договору про надання правничих послуг № 39/21 від 10 липня 2021 року.

Остання до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про наміри подати докази понесення судових витрат позивачем у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Мякотою Т.М. до заяви про стягнення судових витрат було додано договір про надання правничих послуг №39/21 від 10 липня 2021 року, укладений між Адвокатом Мякота Т.М. та ОСОБА_1., розрахунок вартості юридичних до договору про надання правничих послуг №39/21 від 10 липня 2021 року, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 22 липня 2021 року, акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 11 грудня 2021 року, квитанції до прибуткового касового ордера №14/2021 від 22 липня 2021 року на суму 7000 грн та №27/2021 від 11 грудня 2021 року на суму 6000 грн.

Як вбачається з договору про надання правничих послуг №39/21 від 10 липня 2021 року, укладеного між Адвокатом Мякота Т.М. та ОСОБА_1 , Замовник дає завдання Виконавцю та зобов`язується оплатити її послуги, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдання Замовника надати йому юридичні послуги, на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику юридичних послуг відповідно до умов договору складається акт в строк двох днів (пункт 1.1, 1.2). За надані послуги Замовник виплачує Виконавцеві плату в ромірі вартості фактичних наданих послуг відповідно до рахунку вартості послуг, який є невід`ємною частиною договору (пункт 4.1.). Замовник здійснює попередню оплату згідно з цим договором в готівковому порядку вартості послуг. Кінцевий розрахунок здійснюється в момент підписання актів-приймання передачі наданих послуг (пункт 5.1.).

Згідно з розрахунком вартості юридичних послуг до договору про надання правничих послуг №39/21 від 10 липня 2021 року розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між сторонами за договором відповідно до вимог ЦПК України та становить: консультація з правових питань щодо способів захисту порушеного права, вартість послуги тривалістю одна година - 1000,00 гривень; підготовка правового висновку щодо спірних правовідносин з урахуванням судової практики Верховного Суду, вартість послуги тривалістю одна година - 500,00 гривень; підготовка матеріалів, позовної заяви вартість послуги тривалістю одна година - 2000,00 гривень; підготовка інших процесуальних документів по справі (клопотання, запити, додаткові пояснення, заперечення, відповіді), ознайомлення з матеріалами справи, вартість послуги тривалістю одна година становить - 1500,00 гривень; участь у судовому засіданні - 1200,00 гривень за одну годину участі.

Згідно з актом №1 приймання передачі послуг від 22 липня 2021 року вартість послуг наданих відповідно до п.4.1 Договору (надані консультації, вивчення судової практики, підготовка позовної заяви) за період з 10 липня 2021 року по 22 липня 2021 року становить 7000 гривень.

Згідно з актом №2 приймання передачі послуг від 11 грудня 2021 року вартість послуг (відповідь на пояснення третьої особи, участь у підготовчому судовому засіданні, участь у судовому засіданні по розгляду справи по суті) наданих відповідно до п.4.1 Договору (надані консультації, вивчення судової практики, підготовка позовної заяви) за період з 22 липня 2021 року по 10 грудня 2021 року становить 6000 гривень.

У позовній заяві зазначено, що вартість послуг адвоката, наданих позивачу до звернення до суду з позовом становить 7000,00 гривень, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по справі становить 24100, 00 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення щодо відшкодування понесених витрат на адвоката, вважаючи їх явно неспівмірними із складністю виконаних робіт, а також позивач не надала документів на обгрунування ринкової вартості послуг адвоката і чому саме вона обрала даного адвоката.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені частково, а тому згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у відсотковому співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення 10372,70 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що відповідач не обґрунтував необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді 10372,70 гривень є співмірним із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви та надання правничої допомоги під час розгляду справи по суті, відповідає критерію реальності таких витрат, а також значенням справи для учасників.

Керуючись статтями 133, 137, 138, 141, 246, 259, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Мякоти Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10372 (десять тисяч триста сімдесят дві) гривні 70 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Представник позивача:

Мякота Тетяна Миколаївна , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа:

Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», місцезнаходження: просп. Миру, 49а м. Чернігів, індекс 14005.

Повний текст додаткового рішення виготовлений 28 січня 2022 року.

Суддя Н.В.Волошина