УХВАЛА

26 січня 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/956/19

провадження № 22-ц/4809/190/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря - Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Дмитрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - адвокат Тупало Максим Петрович, який представляє інтереси ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Тупало Максима Петровича, який представляє інтереси ОСОБА_3 , на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року у складі судді Ткаченка Б. Б. і

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та просила визначити їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Знам`янської районної державної нотаріальної контори.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0172 загальною площею 5,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-КР № 003449.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про смерть батька, а довідалася про вказаний факт лише після його поховання.

Крім того, в період, коли спливав визначений законом строк для подання такої заяви, позивач постійно перебувала на заробітках у місті Києві, при цьому, у цей же період вона захворіла та через перелом ноги тривалий час не могла пересуватися, що перешкоджало їй своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При зверненні 11.04.2019 до нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області.

Судові витрати віднесено на рахунок позивача.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на визнання відповідачами пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що прийняття спадщини є правом особи, а не її обов`язком, причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки вона потребувала лікування, через що вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в інший спосіб захистити своє право не може, є спадкоємцем за законом, а спадщина не визнана відумерлою.

В апеляційній скарзі адвокат Тупало М. П., який представляє інтереси ОСОБА_3 , просить скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстцнії ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що на момент звернення позивача з позовною заявою, після смерті батька в спадщину вступив його рідний брат - ОСОБА_2 , який після оформлення права власності на земельну ділянку, 05 лютого 2019 року уклав з ОСОБА_3 договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільскогоподарських потреб (емфітевзису).

Як наслідок, під час розгляду справи судом першої інстанції вирішувались питання, які впливають на цивільні права ОСОБА_3 , однак, останній не залучався до участі у справі, а ОСОБА_2 не повідомив суд про право третьої особи на спірну земельну ділянку.

Також, особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу на той факт, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса в 2019 році, тобто більше ніж через три роки, а доводи позивача про її необізнаність щодо смерті батька не можуть бути підставами для поновлення строку для прийняття спадщини.

Щодо поважності пропуску строку у зв`язку із хворобою, то з наданих позивачем епікриз, аналіз якого не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 не мала фізичної можливості пересуватися та особисто подати заяву нотаріусу, крім того, вона не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку до та під час свого амбулаторного лікування.

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише у квітні 2019 року, позивач не надала жодного доказу неможливості звернення до нотаріуса з 22 жовтня 2015 року по 28 березня 2016 року.

Також, судом першої інстанції було проігноровано, що ОСОБА_1 не цікавилася долею батька та його здоров`ям.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Від Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона заперечує проти вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 адвокат Тупало М. П. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 адвокат Перемот О. Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представник Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.10.2015 Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, про що 26.10.2015 Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області складений відповідний актовий запис № 63.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0172 площею 5,48 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-КР № 003449.

Позивач є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області 23.11.2018 заведена спадкова справа № 71/2018, заява про прийняття спадщини надійшла від брата померлого ОСОБА_2 , відповідача по справі.

При зверненні позивача до нотаріальної контори листом від 11.04.2019 за № 183/01-16 їй було роз`яснено про те, що вона пропустила строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та її право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подавали.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Вершацької сільської ради Чигиринського району Черкаської області 31.01.2019 за № 57, позивач за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 не проживала в період з лютого по червень 2016 року, оскільки перебувала у м. Києві на заробітках.

Як свідчить епікриз № 31/9, виданий 28.03.2016 головним лікарем ТОВ «Медаком», що розташований за адресою: вул. Панаса Мирного, 17, м. Київ, позивач 28.03.2016 звернулася за медичною допомогою до травматологічного відділення зазначеного лікувального закладу, де знаходилася на амбулаторному лікуванні у період з 28.03.2016 по 15.05.2016 з діагнозом: перелом великої гомілкової кістки лівої ноги. Згідно з медичними рекомендаціями позивачу рекомендовано режим відпочинку, уникнення фізичних навантажень.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Подібна норма міститься у частині першій статті 17 ЦПК України.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини та громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано положеннями глав 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

ЦПК України передбачено необхідність з`ясування апеляційним судом питання про те, чи вирішено оскаржуваним рішенням місцевого суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або у судовому рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

В такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19.

Матеріалами справи підтверджується, що в березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та просила визначити їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Знам`янської районної державної нотаріальної контори (а. с. 1-19, 27-31).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області.

Судові витрати віднесено на рахунок позивача (а. с. 63-65).

В жовтні 2021 року адвокат Тупало М. П., який представляє інтереси ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову (а. с. 76-92).

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, адвокат Тупало М. П., який представляє інтереси ОСОБА_3 , зазначав, що на момент звернення позивача з позовною заявою, після смерті батька в спадщину вступив його рідний брат - ОСОБА_2 , який після оформлення права власності на земельну ділянку, 05 лютого 2019 року уклав з ОСОБА_3 договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільскогоподарських потреб (емфітевзису).

Як наслідок, вважав, що під час розгляду справи судом першої інстанції вирішувались питання, які впливають на цивільні права ОСОБА_3 , однак, останній не залучався до участі у справі, а ОСОБА_2 не повідомив суд про право третьої особи на спірну земельну ділянку.

На підтвердження вказаних доводів, особою, яка не брала участі у справі, було надано копію договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 05 лютого 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо земельної діялнки з кадастровим номером :02:000:0172 загальною площею 5,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а. с. 90-92).

Разом з тим, зі зімсту оскаржуваного рішення та заявлених позовних вимог вбачається, що спір виник між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачами - Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Рішення суду першої інстанції, не містить висновків чи судження щодо прав та обов`язків скаржника у відповідних правовідносинах, оскільки суд вирішував питання, до якого ОСОБА_3 не має відношення.

Визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не змінює обсягу прав і обов`язків ОСОБА_6 , оскільки не стосується правовідносин щодо користування земельною ділянкою, яка належала на праві власності спадкодавцю.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не залучив ОСОБА_9 до участі у справі, чим порушив вимоги ст. 6 Конценції, суд вважає безпідставними, оскільки заявник не зазначає жодного його фактичного порушення прав чи інтересів оскаржуваним судовим рішенням.

Крім того, чинне законодавство при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не передбачає залучення до справи особи, яка на відповідній правовій підставі користується земельною ділянкою, яка входить до складу спадщини спадковдавця.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що рішенням суду першої інстнції порушуються права чи інтереси останнього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на те, що оскаржуваним рішенням суду питання про права та обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалися, суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Тупало М. П., який представляє інтереси ОСОБА_3 , на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 353, 362 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Тупало Максима Петровича, який представляє інтереси ОСОБА_3 , на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 31.01.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко