Провадження № 6/761/821/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Романишеної І.П.,

за участі секретаря: Войновського О.І.,

боржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі за позовом Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року надійшла товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Сведбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», ОСОБА_1 про заміну стягувача - ПАТ «Сведбанк» на правонаступника ТОВ«Вердикт Капітал» у справі № 2-10971/08.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2008 року по цивільній справі № 2-10971/08, задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість у розмірі 108888,55 грн., судовий збір 1088,89 грн. та 30,00 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до договору факторингу №11 свої права по кредитних договорах боржників.

17.07.2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №17-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту «2706/1007/64-370. На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, разом з тим, як вбачається з прохальної частини заяви, просив заяву про зміну сторони у справі здійснити без його участі.

Боржник в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про заміну сторони у справі посилаючись, зокрема, на те, що звертає увагу, що на підставі кредитного договору №2706/1007/64-370 вже вчинено виконавчий напис від 03.12.2020р., який перебуває на примусовому виконанні та практично виконаний, що призведе, у випадку заміни стягувача, до подвійного стягнення.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, вислухавши пояснення боржника, суд вважає, що заява про заміну сторони по справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2008 року по цивільній справі № 2-10971/08, задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість у розмірі 108888,55 грн., судовий збір 1088,89 грн. та 30,00 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до договору факторингу №11 свої права по кредитних договорах боржників.

У 2013 році ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну позивача правонаступником та видачу виконавчих листів, посилаючись на те, що ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до договору факторингу право вимоги до ОСОБА_1 та зазначаючи, що позивач по справі - АТ «Сведбанк» виконавчі листи у справі не отримував.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2013 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про заміну позивача правонаступником та видачу виконавчих листів залишено без задоволення.

17.07.2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 17-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту №2706/1007/64-370 до відповідача у даній справі.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Разом з тим, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Також суд застосовує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Тобто, у випадках, коли виконавчий лист не видавався та відповідно виконавче провадження не відкривалось можливо замінити лише стягувача чи боржника у виконавчому листі, при цьому відсутність виконавчого листа не може бути перешкодою у процесуальному правонаступництві стягувача, оскільки без процесуального правонаступництва правонаступник у матеріальних правовідносинах позбавлений можливості отримати виконавчий лист на виконання рішення суду та здійснити захист своїх порушених прав шляхом виконання рішення суду.

Така правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №0417/7776/2012 (провадження №61-5419св21).

У зв`язку з наведеним та з метою недопущення порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не може вийти за межі вимог заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони саме у справі та приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду із відповідною заявою про заміну сторони саме у виконавчому листі, або у відкритому виконавчому провадженні, а не про заміну сторони у справі, розгляд якої закінчився ухваленням судового рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 263-264, 442 ЦПК України, ст. ст. 11, 202, 512, 514 ЦК України, ст. 15 «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Сведбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА