Справа № 372/776/22
Провадження № 2-о/369/134/22
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла за підсудністю заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що народилась в місті Желєзнодорожний, РРФСР, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є громадянкою РФ. Вказала, що має намір набути громадянства України. У зв`язку з чим вона звернулась до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області (Обухівський відділ) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме на підставі того, що її рідний дід народився на території України. Однак заявниці було відмовлено в прийнятті документів та роз`яснено, що згідно з наданої нею інформації встановити факт родинного зв`язку із її дідом не вбачається можливим та необхідно підтвердити факт родинних відносин заявниці із дідусем та факт його народження на території України. У зв`язку із зазначеним заявниця змушена звертатися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Просила суд: встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме що ОСОБА_2 є рідним дідом ОСОБА_1 ; встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Житомир, Житомирської області на території України.

У судове засідання заявник не з`явилася. Представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд задовольнити заяву в повному обсязі.

У судове засідання представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській областіне з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації шлюбу міський ЗАГС м. Желєзнодорожний, Московська область.

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підвтерджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.01.1949 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Желєзнодорожний, Московська область батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до копії диплома серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 в 1945 році вступив і в 1950 році закінчив повний курс Дінпропетровського інженерно-будівельного інститути по спеціальності « Підйомно-транспортні, будівельні та дорожні машини» в місті Дніпропетровськ.

Відповідно до копії Красноармійської книжки від 10.03.1942 року ОСОБА_2 був призваний 24.07.1941 року Кіровським РВК міста Дніпропетровськ.

Також, як вбачається з матеріалів справи, а саме з архівної довідки Житомирської обласної державної адміністрації від 19.10.2021 року № Р-5124/02 у книзі реєстрації актових записів про народження по м. Житомир за 1921 рік зазначено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Запис реєстрації № 939 від 25 липня 1921 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом) (ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне ОСОБА_1 для набуття громадянства України.

У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження наступні факти: ОСОБА_2 є рідним дідом ОСОБА_1 , а також те, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Житомир. Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі довідками, листами, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявница у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню документів для набуття громадянства України у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Житомир, Україна.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. С. Пінкевич