Провадження № 2/727/233/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді: Танасійчук Н.М.

з участю секретаря: Желик І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чернівецької міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із зазначеним позовом.

В позові посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, її синові ОСОБА_2 та її чоловікові ОСОБА_3 , на підставі договору обміну нерухомості від 26.05.1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_3 помер і внаслідок його смерті відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить його особисте майнове право в спільній сумісній власності на зазначену квартиру.

За життя, 28 січня 2008 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким на випадок смерті, заповів належну йому квартиру (частку в ній) АДРЕСА_1 їй, ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивачка. Особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 відсутні.

09.10.2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. За результатами розгляду її заяви та поданих правовстановлюючих документів, державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. 10.01.2019 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої нотаріус прийшла висновку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначена, договір між учасниками спільної сумісної власності на квартиру про виділ частки відсутній, що позбавляє можливості визначити розмір частки спадкодавця, на яку відкрилась спадщина.

Посилаючись на наведене та норми законодавства просить: визначити, що частки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,50 кв.м., в тому числі житловою 27,10 кв.м., є рівними і складають по 1/3 її частки у кожного.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, звернулися з письмовою заявою, в якій просять суд справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Представники відповідача- Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилися, попередньо надіславши заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини , на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з копії договору обміну нерухомістю від 26 травня 1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачці, її синові ОСОБА_2 та її чоловікові ОСОБА_3 (а.с.6-9).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ у Чернівецької області зроблено актовий запис за №1077 від 29.05.2018 року ( а.с.14)

Позивач вчасно прийняла спадщину, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з ним у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками КЖРЕП № 14 від10.01.2019 року ( а.с.11).

Як вбачається з копії заповіту ОСОБА_3 , 28.01.2008 року за життя зробив розпорядження на випадок своєї смерті та заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 позивачу - ОСОБА_1 (а.с.17).

З копії постанови державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що остання прийшла висновку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, за заявою позивачки ОСОБА_4 , оскільки частка померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначена, договір між учасниками спільної сумісної власності на квартиру про виділ частки відсутній, що позбавляє можливості визначити розмір частки спадкодавця, на яку відкрилась спадщина. (а.с.18-19).

Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,50 кв.м., в тому числі житловою 27,10 кв.м., є рівними і складають по 1/3 її частки у кожного.

Право спільної сумісної власності зазначених осіб на квартиру припинити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Н.М. Танасійчук