Справа № 161/2716/22
Провадження № 2/161/1959/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Луцький міськрайонний суду Волинської області

у складі

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Крутилка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ПАТ Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

В С Т А Н О В И В:

17.02.2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 01.07.2019 року близько 13:15, ОСОБА_3 керуючи автомобілем PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись а/д Луцьк Ківерці Маневичі Любешів КПП Дольськ (Р-14), в напрямку від смт. Маневичі до м. Луцьк, при під`їзді до перехрестя з головною дорогою Київ Ковель Ягодин (М-07) не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав переваги в русі автопоїзду у складі сідлового тягача VOLVO FH 13.500, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом WIELTON NW3, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить йому на праві власності, в результаті чого на перехресті вказаних доріг відбулося зіткнення транспортних засобів далі ДТП). Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 року у справі № 164/330/20 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 роки. Таким чином, дії ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП та спричиненню йому майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні сідлового тягача. На момент ДТП винуватець перебував у трудових відносинах із КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради (далі Підприємство), якому, в свою чергу на праві власності належить автомобіль PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , який був забезпечений у ПАТ НАСК «Оранта». У зв`язку з цим, він звернувся до страховика відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування, однак, у зв`язку із пропуском на звернення із такою, йому було відмовлено у здійсненні страхової виплати. Вказує, що відповідно до рахунку № НОМЕР_4 від 25.02.2021 року, виданого ТзОВ «Журавлина», запчастини та розхідні матеріали, з врахуванням відповідних робіт, пов`язаних із відновленням завданих належному йому сідловому тягачу механічних ушкоджень, становить 107742,20 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради на свою користь майнову шкоду в розмірі 107742,20 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн.

14.03.2022 року відповідачем Комунальним підприємством «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради було подано до суду відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначає, що належний Підприємству автомобіль PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був забезпечений Договором страхування, укладеним із ПАТ НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 100000 грн. Відтак, позивач повинен був звернутися до страхової відповідальності, однак свій обов`язок не виконав у належний спосіб. Як наслідок, обсяг можливої відповідальності страхувальника (відповідача) обмежений виключно різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та становить 7742,20 грн. Однак, рахунок ТзОВ фірма «Журавлина» від 25.02.2021 року № Ж100658 та акт виконаних робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 25.02.2021 року № 2100643 не відповідають наявним пошкодженням транспортного засобу позивача, зазначеним у висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України від 25.09.2019 року № 316, що ставить під сумнів обґрунтованість позовної вимоги про розмір майнової шкоди. Крім того, заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу документально не підтверджені та необґрунтовані, а сума витрат на правову допомогу є значно завищеною. На підставі викладеного, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 91-96).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено ПАТ НАСК «Оранта» (а.с. 113-114).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову посилаючись на обставини, які були викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, пояснення на позовну заяву від ПАТ НАСК «Оранта» на адресу суду не надходили.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на момент розгляду даної справи відбуває покарання у вигляді 5 років позбавлення волі у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» Рівненської області (а.с. 128). Заяви, клопотання, пояснення на позовну заяву від ОСОБА_3 на адресу суду не надходили

З огляду на наявні у справі докази, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи ОСОБА_3 та представника третьої особи ПАТ НАСК «Оранта».

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 01.07.2019 року близько 13:15, керуючи технічно справним автомобілем PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, рухаючись автодорогою Луцьк Ківерці Маневичі Любешів КПП Дольськ (Р-14), в напрямку від смт. Маневичі до м. Луцьк, при під`їзді до перехрестя з головною дорогою Київ Ковель Ягодин (М-07) проявив безпечність та неуважність під час руху, грубо порушуючи вимоги дорожніх знаків 7.8. «Напрямок головної дороги», 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та горизонтальної розмітки 1.12. (стоп-лінія), наявних при наближенні до головної дороги, та на виконання яких не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав переваги в русі автопоїзду в складі сідлового тягача VOLVO FH 13.500, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом WIELTON NW3, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі Київ Ковель Ягодин, в напрямку м. Ковель, а продовжив рух, в результаті чого на перехресті вказаних доріг відбулося зіткнення транспортних засобів.

Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 року у справі № 164/330/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки (а.с. 10-22).

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.10.2021 року у справі № 164/330/20 вищевказаний вирок суду першої інстанції в частині призначеної ОСОБА_3 міри покарання було залишено без змін (а.с. 23-34).

Як вбачається зі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , сідловий тягач VOLVO FH 13.500, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом WIELTON NW3, д.н.з. НОМЕР_3 належать на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с. 75-76)

Таким чином, порушення ОСОБА_3 ПДР України знаходяться безпосередньо в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до спричинення сідловому тягачу VOLVO FH 13.500, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом WIELTON NW3, д.н.з. НОМЕР_3 механічних ушкоджень, і завдало ОСОБА_2 , як його власнику матеріальної шкоди.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 на момент настання розглядуваної ДТП перебував у трудових відносинах із КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради. Зазначене підтверджується відповідними Витягами з наказу «Про особовий склад» № 43-ос від 25.01.2019 року, яким ОСОБА_3 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги та № 629-ос від 18.10.2019 року, яким останнього було звільнено із займаної посади (а.с. 44-45).

У свою чергу, транспортний засіб PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_3 керував 01.07.2019 року близько 13:15, на перехресті а/д Р-14 та а/д М-07, перебуває у власності КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради та був закріплений за Маневицьким відділенням екстреної медичної допомоги (а.с. 46-53).

30.03.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся з повідомленням про ДТП до ПАТ HACK «Оранта», який є страховиком власника транспортного засобу PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 із заявою про здійснення страхового відшкодування (а.с. 35-38).

Листом ПАТ HACK «Оранта» від 16.04.2021 року № 09-02-22/1-04/3869 позивачу у страховому відшкодуванню відмовлено, у зв`язку з пропуском строку звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (ст. ст. 6, 37.1, 37.1.4 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 39).

06.10.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Голови Правління ПАТ HACK «Оранта» з заявою про перегляд справи № 49043, яка мотивована тим, що у зв`язку з судами, які йшли протягом 2-х років, він був позбавлений можливості подати заяву про здійснення страхової виплати, оскільки судове рішення про визнання винним у ДТП (а.с. 40).

Листом ПАТ HACK «Оранта» від 26.10.2021 року № 09-02-17/1-049289 позивачу було відмовлено у перегляді поданої ним заяви з аналогічних підстав щодо пропуску строку (а.с. 41).

13.12.2021 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Голови Правління ПАТ HACK «Оранта» із заявою про перегляд страхової справи, яка мотивована тим, що судове рішення по даній справі було отриманим лише 27.11.2021 року (а.с. 42).

Однак, листом ПАТ HACK «Оранта» від 04.01.2022 року № 09-02-17/1-04/3 йому вчергове відмовлено у страховій виплаті (а.с. 43).

У своєму позові ОСОБА_2 зазначає, що у зв`язку із відмовою страховика відповідача у здійсненні страхової виплати, обов`язок по відшкодування завданої йому матеріальної шкоди виник у КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, як прямого заподіювача шкоди.

Однак, з такими доводами погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як було встановлено судом, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, як володільця автомобіля PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена у ПАТ НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 100000 грн. Зазначене підтверджується Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів від 11.03.2019 року № 1355836 (а.с. 100-102).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

Положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням.

Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17.

Із наведеного слідує, що належним відповідачем (співвідповідачем) за позовною вимогою ОСОБА_2 про стягнення завданої йому матеріальної шкоди має бути ПАТ НАСК «Оранта» в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих, як це було обумовлено відповідним Договором страхування.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Відтак, обсяг можливої відповідальності страхувальника (відповідача) обмежений виключно різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та становить, що становить 7742,20 грн., у зв`язку з чим заявлені ОСОБА_2 вимоги про стягнення з КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради на свою користь 100000 грн. майнової шкоди є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

При цьому, слід зауважити на наступному.

У пунктах 134-136 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено наступні висновки.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Наведене свідчить про ту обставину, що відмова ПАТ НАСК «Оранта» у здійсненні страхового відшкодування є підставою для породження судового спору, однак жодним чином не трансформується в обов`язок КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради по відшкодуванню матеріальної шкоди, забезпечення якої було предметом Договору страхування.

На обґрунтування понесених витрат на відновлення транспортного засобу (понесених матеріальних витрат), ОСОБА_2 посилається на рахунок ТзОВ фірма «Журавлина» від 25.02.2021 року № Ж100658 та акт виконаних робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 25.02.2021 року № 2100643 (а.с. 68-73), а також на платіжне доручення № 120 від 10.03.2021 року, на підставі якого позивачем було сплачено в користь ТзОВ фірма «Журавлина» 107742,20 грн. (а.с. 74).

Однак, зазначені у вищевказаних доказах відомості не відповідають наявним пошкодженням транспортного засобу позивача, зазначеним у висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України від 25.09.2019 року № 316, виготовленому в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000513 від 01.07.2019 року, що загалом не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092», згідно п. 8.1. якої вбачається, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Зокрема, зафіксовані ТзОВ фірма «Журавлина» механічні ушкодження різняться із зазначеними у висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України від 25.09.2019 року № 316.

При цьому, вищевказаний висновок експерта був наданий не у повному своєму обсязі (без його 6-ої сторінки).

Крім того, позивач не подав суду копію Договору про віконня робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, пошкодженого у ДТП транспортного засобу, укладеного з ТзОВ фірма «Журавлина», на підставі якого був відремонтований транспортний засіб та виданий відповідний акт виконаних робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 25.02.2021 року № 2100643.

За наведених обставин, суд ставить під сумнів достовірність рахунку ТзОВ фірма «Журавлина» від 25.02.2021 року № Ж100658 та акту виконаних робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 25.02.2021 року № 2100643, та не приймає його до уваги.,

При цьому, жодних належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП, яка сталася 01.07.2019 року близько 13:15, на перехресті а/д Р-14 та а/д М-07, ані ОСОБА_2 , ані його представником в ході усього розгляду справи надано не було, а також клопотання про проведення транспортно-товарознавчої експертизи не заявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ПАТ Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, а також положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд, у зв`язку з відмовою у позові, понесені позивачем витрати на правову допомогу вважає за необхідне залишити за ним.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 137, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволення позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ПАТ Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Відповідач: Комунал ьне підприємство «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, адреса місцезнаходження: 43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Словацького, 28, .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ Національна страхова компанія «Оранта», адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, .

Повний текст рішення складений 07 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська