УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/15541/18

Провадження 2/712/30/22

01 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно - земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що згідно Договору купівлі-продажу від 06.07.2015 року частини житлового будинку ОСОБА_3 придбав у власність у ОСОБА_5 29/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд АДРЕСА_1 . Будинок з прибудовами та підвалом, частина якого відчужується, загальною площею 100,3 кв.м, житловою площею 41.8 кв.м, дерев`яний обкладений цеглою, познач. літ. «А-1,а,а-1,а-2, а-3,п/пд.», господарські будівлі, а саме «Б» - вбиральня, «В» - погріб, «Г» - літня кухня, «Д» - погріб, «Е» -навіс, №1-3 - огорожа. Іншим співвласником даного домоволодіння, якому належить 21/50 частина домоволодіння, являється з 29.05.1991 року ОСОБА_4 . Земельна ділянка в домоволодінні не приватизована. Після придбання частини будинку позивачеві стало відомо, що власником сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_1 , яка свою земельну ділянку кадастровий номер :03:028:0041 площею 0,0604 га приватизувала відповідно до рішення Черкаської міської ради від 31.03.2011 року № 2-336, та отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №311150 від 04.10.2011 року. При вивченні технічної документації, а саме вищевказаного державного акту, схематичного плану земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , акту визначення та погодження меж земельної ділянки від 03.06.2010 ) року, технічних планів на дані домоволодіння виявлено той факт, що приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1 здійснила з грубими порушеннями чинного законодавства, оскільки на думку позивача, з технічної документації вбачається, що приватизована земельна ділянка ОСОБА_1 межею проходить по будівлі «Г» - літня кухня, яка належить позивачеві згідно Договору купівлі-продажу, тобто саме заходить на дану будівлю на 0,5 м, що являється недопустимим, так як дана будівля була збудована в 1956 році, являється окремою будівлею, прийнята в експлуатацію, не являється самочинною. Яким чином проведена приватизація земельної ділянки під даною будівлею відповідачем не відомо, так як земельна ділянка під спорудою належить тільки власнику споруди і нікому іншому, після зміни власника будівлі земельна ділянка під спорудою переходить до нового власника на тих же правах, на яких нею користувався попередній власник. По друге, для обслуговування даної споруди при приватизації повинна була виділятися необхідна земельна ділянка як мінімум на відстань 1 м від стіни споруди (або у власність, або встановлення сервітут). Цього питання при здійсненні приватизації ніхто не розглядав і прийняте рішення Черкаської міської ради від 31.03.2011 року № 2-336 відносно виділення земельної ділянки та державний акт на землю ОСОБА_1 являються незаконними. По третє, згідно акту визначення та погодження меж земельної ділянки від 03.06.2010 року при приватизації ОСОБА_1 погодила дані межі з сусідами, які не мають до даної приватизації ніякого відношення. В той же час сусіди з домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про питання відносно встановлення меж земельних ділянок та порядку користування ними не знали, їх про це ніхто не повідомляв, не обговорював і вони до даного часу нічого про це не знали. Таким чином були грубо порушені їх права як власників і це є ще однією підставою для скасування рішень по приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 . Більш того в технічній документації відсутні будь-які нотаріальні погодження, судові рішення, рішення органів виконавчої влади про надання дозволів на приватизацію без згоди суміжних власників. По-четверте, при проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області 05.02.2018 року зафіксовано факт знаходження під будівлею «Г» - літня кухня, що належить ОСОБА_3 , приватизованої земельної ділянки ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт. При таких обставинах позивач як власник 29/50 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 не може в повній мірі користуватися своїми правами власника, так як цьому перешкоджає незаконно проведена ОСОБА_1 приватизація земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 31.03.2011 року № 2-336 «Про передачу земельної ділянки у власність» в частині надання земельної ділянки кадастровий номер :03:028:0041 по АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 , державний акт про право власності на дану земельну ділянку серії ЯМ №311150 від 04.10.2011 року і відповідно скасувати реєстрацію з цього приводу в Державному земельному кадастрі; судові витрати покласти на відповідача.

19 грудня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

22 квітня 2019 року за клопотанням відповідачки призначена у цивільній справі судову будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, провадження на час проведення експертизи зупинене.

24 липня 2019 року за клопотанням відповідачки проведення експертизи у справі доручено іншому експерту, провадження на час проведення експертизи зупинене.

31 січня 2020 року поновлено провадження у справі після надання 28 січня 2020 року до суду висновку № 45/19/Буд за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

04 червня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2021 року призначено у цивільній справі повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

07 грудня 2021 року до суду повернулась цивільна справі без проведення експертизи, в зв`язку з чим провадження у справі поновлено у грудні 2021 року.

Справа призначалась до судового розгляду неодноразово, однак позивач та представник позивача адвокат Ліннік М.С. в судові засідання 27.01.2022 року, 01.03.2022 року, 29.04.2022 року, 01.06.2022 року не з`явились.

В наданій до суду заяві представник позивача адвокат Лінник М.С. просив залишити без розгляду позовну заяву.

В обгрунтування заяви вказує, що в ході розгляду справи виникла необхідність у призначенні повторної судової будівельно-технічної експертизи, про що позивачем було заявлено клопотання, яке задоволено судом. В ході виконання ухвали суду про призначення повторної експертизи експертом наданий рахунок на витртати на її проведення в сумі 19 000 грн. Вказані кошти позивач не має можливості сплатити, оскільки є малозабезпеченою особою, не має постійного місця роботи, є інвалідом ІІ групи та має на утриманні неповнолітних дітей. Разом з тим, без проведення експертизи на думку позивача ухвалити рішення по суті позову не можливо по наявним матеріалам, які носять протирічивий характер і не можуть оцінюватись однозначно. При таких обставинах виникає питання про залишення позову без розгляду, що дасть у майбутньому можливість позивачу звернутись до суду і це не буде прпотирічити заонодавству. При розподілі судових витрат просив врахувати звільнення позивача від їх сплати та при частковій компенсації судових витрат відповідачки за рахунок державних коштів зменшити їх за неспівмірністю.

Відповідачка ОСОБА_1 та представник відповідачки адвокат Весеньов Є.В. вважали позов таким, що підлягає залишенню без розгляду, в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, просили стягнути з позивача витрати по оплаті за експертизу 6 000 грн. та правничу допомогу в сумі 36 800 грн.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник Черкаської міської ради Кирман О.В. звернувся з клоптанням про відкладення судового засідання через найнятість в іншому процесі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Оскільки відповідач Черкаська міська рада був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи та неявка представника відповідача у судове засідання 01.06.2022р. не є першою, у своєму клопотанні відповідачем не наведено конкретних обставин, які б унеможливлювали явку до суду та відповідних підтверджуючих документів не надано, відсутні підстави для відкладення судового засідання в розумінні ст.223 ЦПК України.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2 статті 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки в іншому випадку було невиправдано обмежено процесуальне право іншої сторони на розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки заяву про залишення позову без розгляду позивач подав після закінчення підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті, відсутні підстави для залишення позову без розгляду відповідно до п. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивачі, які не з`являються в судове засідання, мають право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на залучення експерта та професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

ВП ВС вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з квитанцією № 43811211 від 22серпня 2019 року відповідачкою сплачено 6000 грн. за проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яка призначалась судом за клопотанням відповідачки в ході розгляду справи, тому судові витрати відповідачки на проведення експертизи у зв`язку з з залишенням позову та звільненням позивача від оплати судових витрат як інваліда ІІ групи підлягають до відшкодуванню за рахунок держави.

В матеріалах справи міститься відзив ОСОБА_1 на позовну заяву ОСОБА_3 , в якому містяться відомості про попередні (орієнтовні) розрахунки сум судових витрат, понесених ОСОБА_1 , а саме витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Відповідно до заяв від 14.07.2020 року та 30 травня 2022 року відповідач надала розрахунок розміру, договір про надання правової допомоги від 22.12.2018 року, квитанції на оплату витрат на професійну правничу допомогу на суму 36800 грн., які складаються з такого розрахуноку 800 грн за 1 годину : вивчення і аналіз позовної заяви для підготування відзиву - 3 год. (2400 грн), вивчення судової практики для надання консультації 3 год. ( 2400 грн.), консультація та формування захисту 2 год. (1200 грн), підготування клопотання про ознайомлення - 1 год. ( 800 грн.), клопотання про експертизу від 11.01.2019р. 2 год. ( 1200 грн), відзиву 8 годин (6400 грн), клопотання про експертизу від 18.07.2019р. 2 год. (1200 грн.), розрахунок витрат на правничу допомогу від 14.07.2020р. 1 год. ( 800 грн), розрахунок витрат на правничу допомогу від 30.05.2020р. 1 год. ( 800 грн), участь у судових засіданнях 23 години (18400 грн.).

При цьому, від сторони позивача до суду надійшло письмове клопотання про зменшення заявлених відповідачем судових витрат по справі.

На виконання вимог ст.137 ЦПК України адвокатом поданий детальний опис виконаних робіт.

Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок витрат на правничу допоомгу, розмір яких значно перевищує попередній (орієнтований) розрахунок таких витрат згідно відзиву на позовну заяву, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачкою витрат, беручи до уваги, що дана справа не може вважатись справою значної складності, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, зокрема по справі, окрім відзиву, адвокатом були вкладені заяви з процесуальних питань (клопотання, розрахунки витрат), які не потребували суттєвих затрат часу на їх підготовку, беручи до уваги також тривалість судових засідань у справі за участю адвоката згідно з протоколом судового засідання 7 год. 56 хв. (27.02.2019р. з 14:10 до 14:30, 08.04.2019р. з 15:10 по 16:40, 24.07.2019р. з 11:37 по 11:51, 04.06.2020 з 10:16 по 10:21, 14.07.2020 з 10:16 по 14: 20, 26.08.2020 з 11:09 по 11:13, 23.09.2020 з 14:22 по 14:26, 08.10.2020 з 09:26 по 10:09, 12.01.2021 з 14:34 по 15:22, 12.04.2021р. з 10:23 по 11:21, 12.05.2021 з 14:32 по 15:36, 07.07.2021 з 14:25 по 15:53, 27.07.2021р. з 15:44 по 16:32, 27.01.2022 з 15:09 по 15:15, 01.06.2022 з 15:12 по 15:39), враховуючи процесуальну поведінку сторін у справі, їх матеріальне становище, а також засади щодо пропорційності понесених судових витрат складності спору, доводи сторони позивача про необґрунтованість заявлених витрат по справі, суд вважає, що до відшкодування за рахунок відповідача підлягає 6000 грн. витрат у відшкодування наданої правничої допомоги, що належним чином співвідноситиметься зі складністю спору в цій справі, обсягом та якістю наданої відповідачу правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 2, 133-141, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно - земельну ділянку - залишити без розгляду.

Судові витрати відповідачки ОСОБА_1 на проведення судової експертизи в розмірі 6000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

Відповідач: Черкаська міська рада (ЄДРПОУ 2521254, вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси),

Третя особа: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1