РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року

м. Рівне

Справа № 566/385/21

Провадження № 22-ц/4815/83/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2021 року у складі судді Лободзінского А. С., ухвалене в смт. Млинів Рівненської області о 10 годині 09 хвилин, повний текст рішення виготовлено 19 липня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 26 серпня 2006 року ОСОБА_1 був переведений із пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку як трактористу-машиністу, розмір якої визначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Статтею 27 вказаного Закону передбачено, що розмір пенсії за віком обчислюється шляхом множення заробітної плати, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія на коефіцієнт страхового стажу. Згідно розпорядження 122774 від 12.10.2006 року, основний розмір пенсії відповідача за віком склав 424,68 (894,06 грн. - заробіток для обчислення пенсії *0,47500 - коефіцієнт страхового стажу) В ході подальших масових перерахунків пенсій, основний розмір пенсії відповідача постійно збільшувався із застосуванням нової середньої заробітної плати шляхом множення її на той же коефіцієнт страхового стажу - 0,47500. У лютому 2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виявлено програмну помилку щодо обрахунку пенсії відповідача при переведенні із пенсії по інвалідності на пенсію за віком та при масових перерахунках пенсії в частині застосування коефіцієнта стажу - 0,47500. Згідно протоколу від 21.02.2020 року програмну помилку виправлено, застосований правильний коефіцієнт стажу - 0,3775 при обрахунку пенсії відповідача за віком, та приведено пенсію відповідача у відповідність до норм пенсійного законодавства. За період з 29 серпня 2006 року по 29 лютого 2020 року по особовому рахунку відповідача виникла переплата пенсії в сумі 30 957,91 грн.. 13.05.2020 року, 19.05.2020 року та 23.09.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відповідачу були надіслані листи для вирішення питання по утриманню переплати пенсії. На даний час, переплата з пенсії відповідача не утримується, на листи відповідач не реагує, в зв`язку з чим, позивач змушений звертатися до суду для стягнення переплати пенсії в судовому порядку. Просив суд стягнути з відповідача зазначену переплату пенсії в судовому порядку.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2021 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 1215 ЦК України, яка визначає виключає підстави повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, тощо та обґрунтована тими обставинами справи, підтвердженими належними, достатніми і достовірними доказами, які вказують на відсутність у діях відповідача як набувача пенсії недобросовісної поведінки з боку набувача, а також взято до уваги відсутність рахункової помилки з боку позивача.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для повернення надміру виплаченої позивачу пенсії. Пояснює, що відповідач ОСОБА_1 26 серпня 2006 року був переведений із пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку. Додає, що розмір пенсії за віком обчислюється шляхом множення заробітної плати, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія на коефіцієнт страхового стажу. Вказує, що основний розмір пенсії відповідача за віком склав 424,68 (894,06 грн. - заробіток для обчислення пенсії * 0,47500 - коефіцієнт страхового стажу), та в подальшому ході масових перерахунків пенсій, основний розмір пенсії відповідача постійно збільшувався із застосуванням нової середньої заробітної плати шляхом множення її на той же коефіцієнт страхового стажу - 0,47500. Додає, що лише у лютому 2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виявлено програмну помилку щодо обрахунку пенсії відповідача при переведенні із пенсії по інвалідності на пенсію за віком та при масових перерахунках пенсії в частині застосування коефіцієнта стажу - 0,47500, внаслідок чого за період з 29 серпня 2006 року по 29 лютого 2020 року по особовому рахунку відповідача виникла переплата пенсії в сумі 30 957,91 грн.. Зазначає, що на адресу відповідача неодноразово були надіслані листи для вирішення питання по утриманню переплати пенсії, однак залишилися без реагування. Покликаючись на те, що наведені обставини не були належним чином оцінені місцевим судом, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представника ОСОБА_1 - адвокат Новосад Володимир Олександрович вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідача ОСОБА_1 26 серпня 2006 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку як трактористу-машиністу та йому здійснюється виплата цієї пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням 122774 від 12.10.2006 року основний розмір пенсії відповідача за віком склав 424,68 грн. (894,06 грн. - заробіток для обчислення пенсії * 0,47500 - коефіцієнт страхового стажу).

З розпоряджень на перерахунок пенсії від 01.03.2007 року та 01.05.2012 року, які містяться в матеріалах цивільної справи, вбачається, що призначена ОСОБА_1 пенсія неодноразово перераховувалася у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати шляхом множення її на коефіцієнт страхового стажу 0,47500.

Звертаючись до суду з цим позовом, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зазначало, що внаслідок програмної помилки щодо застосування коефіцієнта стажу виникла переплата пенсії відповідачу за період з 29.08.2006 року по 29.02.2020 року у розмірі 30957,91 грн., яку той відмовляється повернути.

У відповідності до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зазначена стаття містить вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути утримані із пенсії, а саме: наявність зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, предметом доказування у даній справі є доведеність належними та допустимими доказами одночасно факту відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела виплату пенсії відповідачеві, і факту недобросовісності набувача, чи страхувальника.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження N 14-445цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем не надано достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що переплата коштів відповідачу за вищевказаний період виникла внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності з боку відповідача, і судом їх також не встановлено.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині рахункової помилки зі сторони особи, яка проводить виплату пенсії, апеляційний суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.06.2018 у справі № 501/2500/15-ц. Верховний Суд зазначив, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися рахунковими помилками не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, неправильне написання суми, помилки при введенні початкових даних до комп`ютерної програми, які не потребують правової оцінки.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу врегульовано ст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Згідно протоколу від 21.02.2020 року при обрахунку ОСОБА_1 пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області застосовано коефіцієнт страхового стажу - 0,3775, однак нормативного обгрунтування і документального підтвердження того, що саме цей коефіцієнт, а не коефіцієнт - 0,47500 є правильним, не надано.

Відхиляючи доводи апелянта в цій частині, апеляційний суд також бере до уваги, що застосування при обрахунку пенсії ОСОБА_1 коефіцієнта страхового стажу в розмірі - 047500 мало місце впродовж 14 років, і цей коефіцієнт був визначений при застосуванні ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує порядок визначення коефіцієнта страхового стажу, а тому застосування при обчисленні і призначенні пенсії даного коефіцієнта страхового стажу не може вважатись програмною чи лічильною (рахунковою) помилкою і не є підставою для стягнення з ОСОБА_1 суми переплаченої пенсії.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.