Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2345/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О.О.
Категорія 68 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №289/2345/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпііна Михайла Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_3 ,

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2021 року в частині відмови у звільненні від сплати судового збору, яка постановлена під головуванням судді Кириленка О.О. у м.Радомишлі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , звернувся до суду із позовом про визнання правочину (договору про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності) недійсним.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2021 року позовна заява була залишена без руху для сплати судового збору в розмірі 908 грн.

У грудні 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення від плати судового збору, яка обґрунтовувана тим, що він не працює, пенсії, субсидії та інших доходів не отримує, а розмір судового збору перевищує 5% місячного доходу. За таких обставин, він не має можливості сплатити судовий збір, обрахований судом за подання ним позовної заяви до суду. На підтвердження вищевказаних обставин надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів і утриманих податків, а також індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України в Житомирській області, згідно з якими він не мав доходу в попередньому році.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору при подачі позовної заяви відмовлено, а строк для виконання вимог ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2021 року продовжено на 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

ОСОБА_1 , не погодившись із ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2021 року в частині відмови в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, через представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументує неправильним, на його погляд, застосування судом норм процесуального права, що призвело до порушення його права, як сторони у справі, на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не скеровували. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 в звільненні від сплати судового збору, відповідно до положень ст.367 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та третьої ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення його сплати є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що ст.129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини також указав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі»).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження фінансового стану надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів і утриманих податків, а також індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с.23-25).

Індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України в Житомирській області містять вибіркову інформацію про суму заробітку для нарахування пенсії та за періоди, які не впливають на вирішення заяви про звільнення від сплати судового збору. Інформація щодо розміру доходу ОСОБА_1 за 2020 рік, яка необхідна для вирішення заяви про звільнення від сплати судового збору, у вказаних відомостях відсутня.

Довідки про склад сім`ї, документів щодо субсидії, соціальної допомоги, відомостей про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо ОСОБА_1 до заяви про звільнення від сплати судового збору не додано.

За таких обставин, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не розкривають реальний майновий стан ОСОБА_1 , який звертається із заявою про звільнення від сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору при поданні позовної заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в її задоволенні, оскільки надані ОСОБА_1 відомості не доводять беззаперечно або цілком очевидно факту неможливості сплати ним судового збору в розмірі 908 грн., враховуючи, що з наданих доказів неможливо встановити реальний майновий стан заявника в 2020 році, приймаючи до уваги також те, що останній все-таки має джерела для існування та забезпечення своїх потреб.

Варто зазначити, що у даному випадку відмова у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору не може вважатися обмеженням доступу до суду в розумінні пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був позбавлений права повторно звернутися із заявою про звільнення від сплати судового збору з іншим обґрунтуванням, оскільки водночас йому строк для виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху був продовжений.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції постановив ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору з додержанням норм процесуального права, а тому ухвала в частині, на яку може бути подана скарга окремо від рішення суду, залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 в звільненні від сплати судового збору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: