Справа № 2-646/10 Провадження № 4-с/0274/10/22
УХВАЛА
про залишення скарги без руху
03.06.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту майна та додані до неї матеріали,
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулась суду зі скаргою, в якій просить скасувати арешт майна, накладений постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Костюк В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ №776933 від 15.11.2010 року, у межах виконавчого провадження №31859388 (боржник ОСОБА_1 , РНОКГШ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 10497774).
Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї документами, суддя прийшла до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їхні права чи свободи.
Отже, право на звернення за правилами цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого згідно з ЦПК України , та його примусовим виконанням відповідним органом.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах , скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви та містити відомості, перелічені у статті 74 Закону Про виконавче провадження .
Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч.4 ст. 74 вказаного Закону скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК , якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.
Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Скаржником в порушення даної норми не зазначено та не надано доказів, без яких неможливо визначити підсудність справи, не надано рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження.
Разом з тим, з тексту скарги вбачається, що виконавче провадження знищене, при цьому не вказано чи вживалися нею будь-які заходи на відновлення виконавчого провадження, як те передбачено пунктом 4.12. Інструкції про проведення виконавчих дій чи розділом 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також можуть вбачатися підстави для звернення до суду з позовом про скасування арешту майна, а не зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.
Крім того, до скарги не додано Інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що може спростовувати перебування майна під арештом.
Скаржником при цьому, не конкретизовано у скарзі, з якого саме майна необхідно зняти арешт, не ідентифіковано майно.
Згідно п. 17 вищевказаної Постанови Пленуму, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.
Водночас скарга не містить відомостей про те, дії якої саме виконавчої служби заявник оскаржує, при цьому зазначає у якості заінтересованих осіб Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
Тобто, не зазначено безпосереднього суб`єкта оскарження, бездіяльність якого оскаржує заявник, за участю якого згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України має розглядатися скарга.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України до заяви має буди додано копї всіх документів, відповідно до кількості осіб,
Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України , якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Таким чином, під час вивчення матеріалів виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги без руху.
Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин враховуючи приписи ст. 12 ЦПК України вказана скарга підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків, з метою ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення згідно зі ст. 263 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2,9,10, 95, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
Скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.
Запропонувати виправити вказані недоліки, в строк не більше 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення скарги без руху для усунення зазначених недоліків.
Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк скарга буде вважатися неподаною, і буде повернута.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА