У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Париста А.С.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича в межах виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва в цивільній справі № 754/13360/15 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , діючи через представника звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою, якій просила: скасувати постанову приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича Виконавчого округу міста Києва від 24.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67643304 про відкриття виконавчого провадження щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал», ) заборгованість за тілом кредиту - 38025 грн. 05 кой., заборгованість за поточними відсотками - 12640 грн. 43 коп., заборгованість за підвищеними відсотками - 81204 грн., що загалом становить 131870 грн.

Скаржник обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що 11 жовтня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 754/13360/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за тілом кредиту - 38025 грн. 05 коп., заборгованість за поточними відсотками - 12640 грн. 43 коп., заборгованість за підвищеними відсотками - 81204 грн., що загалом становить 131870 грн. 39 коп., згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року про зміну стягувана з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

По даному виконавчому листу Приватним виконавцем Кошарським Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження № 67643304 від 24 листопада 2021 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2021 року.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2021 року разом з супровідним листом ОСОБА_1 отримала поштовим відправленням 01.12.2021 року, що підтверджується роздруківкою з Трекінгу Укрпошта.

Договір про надання даного споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19.08.2008 року укладався між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», Договір поруки № 223938 від 19.08.2008 року було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (чоловік Скаржника).

ПАТ «УкрСиббанк» вже звертався до Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 103 495 грн. 97 коп., 24.12.2012 року Деснянський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-2555.

Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 103 495 грн. 97 коп., копія постанови додається.

Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони н його відчуження від 18.01.2013 року.

01.04.2013 року Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про розшук майна боржника.

07.05.2013 року Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було складено Акт опису й арешту майна про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 103 495 грн. 97 коп.

18.12.2013 року Актом державного виконавця Логвинської К.Л. транспортний засіб Нуndai І 30 було передано на відповідальне зберігання представнику ПП ОСОБА_4

24.03.2016 року Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням від стягувана заяви про фактичне виконання рішення суду, за виконавчим листом № 2-2555.

Тож, як вбачається з вищевикладеного зобов`язання за Договором про надання даного споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19.08.2008 року з укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Договором поруки № 223938 від 19.08.2008 року укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (чоловік Скаржника) виконано в повному обсязі, ще перед ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року у цивільній справі № 754/13360/15-ц на першому аркуші в останньому абзаці встановлено: «Відповідно до наявних в матеріалах справи копій: виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, додатку № 1 переліку прав вимоги за кредитами, акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року від 15.02.2012 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк», до останнього перейшло право вимоги від імені ПАТ «УкрСиббанк» до відповідачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19.08.2008 року».

ПАТ «Дельта Банк» в свою чергу 09.11.2018 року уклав договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К з ТОВ «Вердикт Капітал». Тому, починаючи з 09.11.2018 року новим кредитором за кредитними угодами стало ТОВ «Вердикт Капітал», яке згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року про зміну стягувана з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал», стало новим кредитором за Договором про надання даного споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19.08.2008 року укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Договором поруки № 223938 від 19.08.2008 року укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (чоловік Скаржника).

Виконавче провадження № 67643304 відкрите Приватним виконавцем Кошарським Олександром Володимировичем від 24 листопада 2021 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2021 року, відкрите за одним і тим самим виконавчим зобов`язанням вдруге.

Таким чином, на думку заявника приватний виконавець, який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 67643304, здійснив дію, яка порушує права скаржника та діючих норм Конституції України та Закон України «Про виконавче провадження».

Протягом судового розгляду справи сторони до суду не з`являлись, в поданій 27 травня 2022 року заяві представником заявника просив скаргу розглянути за відсутності сторони заявника.

У відповідності до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою й другою статті 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року Деснянським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-255 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 103 495 грн. 97 коп.

Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 103 495 грн. 97 коп., копія постанови додається.

Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони н його відчуження від 18.01.2013 року.

18.12.2013 року Актом державного виконавця Логвинської К.Л. транспортний засіб Нуndai І 30 було передано на відповідальне зберігання представнику ПП ОСОБА_4

24.03.2016 року Старшим державним виконавцем Логвинською К.Л. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням від стягувана заяви про фактичне виконання рішення суду, за виконавчим листом № 2-2555.

11 жовтня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 754/13360/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за тілом кредиту - 38025 грн. 05 коп., заборгованість за поточними відсотками - 12640 грн. 43 коп., заборгованість за підвищеними відсотками - 81204 грн., що загалом становить 131870 грн. 39 коп., згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року про зміну стягувана з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

По даному виконавчому листу Приватним виконавцем Кошарським Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження № 67643304 від 24 листопада 2021 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2021 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувана від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувана від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувану, або знищення речі, що має бути передана стягувану в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувана - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотеко держателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням; списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ("Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ("Чіжов проти України" п. 40).

Крім того, у рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(ІІ)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. З мотивувальної частини рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, ч. 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконавче провадження № 67643304 відкрите Приватним виконавцем Кошарським Олександром Володимировичем від 24 листопада 2021 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2021 року, відкрите за одним і тим самим виконавчим зобов`язанням після закінчення примусового виконання зобов`язання у зв`язку з фактичним виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260,447,450,451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича від 24.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67643304 про відкриття виконавчого провадження щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал», ) заборгованість.

Апеляційна скарга на ухвали суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: