Провадження № 4-с/761/144/2022
У Х В А Л А

02 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

при секретарі: Корнійчук Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ліщинський Олексій Валерійович, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. від 03.02.2022 року про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні №52006837.

В обґрунтування скарги вказав, що 08.07.2016 року Шевченківським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення суду від 07.12.2015 року справа №761/11600/15-ц видано виконавчий лист про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 44932,38 грн. а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 407,56 грн.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві Бекірової С.Н. від 22.08.2016 року відкрито виконавче провадження №52006837 з примусового виконання виконавчого листа №761/11600/15-ц.

Підставу для такого повернення, державний виконавець обґрунтовує тим, що у боржника майно (доходи) відсутні, майно боржника не розшукано.

Скаржник вважає, що державним виконавцем Ліщинським О.В. передчасно прийнято оскаржувану постанову, без вжиття усіх необхідних заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду, а саме: державним виконавцем не вжито заходів для звернення стягнення на рухоме майно боржника - транспортний засіб; державним виконавцем не вжито заходів для звернення стягнення на рухоме майно боржника, що знаходиться за місцем його проживання; державним виконавцем не вжито заходів для звернення стягнення на нерухоме майно боржника - майнові права.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 26.04.2022 року скаргу прийнято до свого провадження, призначено дату розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.05.2022 року витребувано копії матеріалів виконавчого провадження.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконав вимоги ухвали про витребування доказів.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, вимоги викладені у скарзі підтримав.

Державний виконавець, в судове засідання, яке відбулось 02.06.2022 року, не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Боржник в судове засідання, яке відбулось 02.06.2022 року, не з`явилась з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлялась належним чином

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2016 року Шевченківським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення суду від 07.12.2015 року справа №761/11600/15-ц видано виконавчий лист про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 44932,38 грн. а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 407,56 грн.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві Бекірової С.Н. від 22.08.2016 року відкрито виконавче провадження №52006837 з примусового виконання виконавчого листа №761/11600/15-ц виданого Шевченківським райсудом м. Києва від 08.07.2016 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 боргу в сумі 45339,94 грн.

Державний виконавець неодноразово звертався до Міністерства внутрішніх справ із проханням надати інформацію щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а саме 17.09.2020 року, 01.10.2020 року, 06.01.2021 року та 31.01.2022 року, що підтверджується даними АСВП.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гузь А.Г. від 25.01.2019 року доручено Ірпінському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області провести опис майна боржника за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Дослідивши копії виконавчого провадження, суд приходить висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №761/11600/15-ц від 07.12.2015 року

Вказані обставини підтверджуються належним чином засвідченими копіями виконавчого провадження №52006837.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно п.21 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5, якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Також відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за № 2831/5, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що державним виконавцем не вжито заходів для звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника. Проте, як вбачається матеріалів виконавчого провадження №52006837, не вбачається порушення прав стягувача (скаржника) державним виконавцем під час виконання судового рішення, проведення виконавчих дій та винесення постанови від 03.02.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на підставі п.7 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Слід зазначити, що як вбачається із копій матеріалів ВП №52006837 відкритого 22.08.2016 року, у виконавчому провадженні було здійснено наступні виконавчі дії: арешт грошових коштів боржника; арешт майна боржника; здійснювались виходи за адресою місцепроживання боржника, вказаною у виконавчому документі; здійснювався розшук майна боржника; направлялись вимоги державного виконавця; здійснювалось доручення проведення виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити про те, що державним виконавцем вживалися усі можливі заходи для примусового виконання рішення суду. Також, слід зазначити про те, що повернення виконавчого листа не перешкоджає стягувачу повторно звернутись до органів державної виконавчої служби, щодо виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В., шляхом скасування постанови від 03.02.2022 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447,451 ЦПК України, ст.19 КУ, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м,Київ) Ліщинський Олексій Валерійович, ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя: