Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/889/22
Провадження №: 2/332/1348/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ретинської Ю.І.,

секретар судового засідання Макарова В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кара Ю.М. до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Адвокат Кара Ю.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між Позивачем та відповідачем було розірвано 06.11.2018 року. З вересня 2018 року Відповідач переїхав в інше місце проживання і з зазначеного часу ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, взагалі не цікавиться її життям та здоров`ям. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не спілкується із донькою, не виявляє жодної турботи та почуття любові, що свідчить про байдужість до її життя, у зв`язку із чим звернулася до суду.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Просила рішення у справі ухвалити за наявними в матеріалах справи доказами, позовну заяву - задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки винесення рішення суду розуміє.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не надала.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.04.2022 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.05.2022.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 11.11.2011 року було укладено шлюб, (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 ) що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 (а.с. 9).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не проявляє відносно неї батьківської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Так, згідно довідки директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 16.03.2022 № 01-16/27 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом Центру. Декларація підписана матір`ю дівчинки ОСОБА_1 . Інформації щодо участі у вихованні, лікуванні та спостереженні за дитиною батьком ОСОБА_2 у медичних працівників не має (а.с. 17).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 11-Б класу Запорізької ЗЗШ І-ІІІ ступенів «Основа», дівчинка за місцем навчання характеризується позитивно. Матір ОСОБА_1 відповідально ставиться до виховання, піклується про доньку, відвідує батьківські збори, підтримує телефонний зв`язок з класним керівником. Батько ОСОБА_2 з 01.09.2011 року (з моменту вступу до школи) до 2022 року до школи не звертався, батьківські збори не відвідував (а.с. 37).

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно витягу із протоколу № 7 Комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району вирішила одноголосно: відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР підготувати та надати до Заводського районного суду м. Запоріжжя висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1953 р.н., відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку № 584/01-22/18.01-374 від 07.06.2022 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила: ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини справи повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнані відповідачем ОСОБА_2 у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею.

Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кара Ю.М. до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.І. Ретинська