Постанова

Іменем України

02 червня 2022 року

м. Київ

справа № 824/207/2018

провадження № 61-19162ав21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

секретаря судового засідання - Маштакової Т. Ф.,

учасники справи:

заявник (боржник) - компанія ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія),

стягувач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

за участю:

представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Шукліної Олександри Володимирівни,

представника компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) - Бондаря Олега Михайловича,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія), поданою адвокатом Бондарем Олегом Михайловичем, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг, за апеляційною скаргою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія), поданою адвокатом Бондарем Олегом Михайловичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року у складі судді Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У жовтні 2018 року компанія ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) звернулася до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 17 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укразалізниця») до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви та залишено без змін рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

20 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Як на нововиявлені обставини заявник посилався на обставини, які були встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 826/64/17. Зокрема, було встановлено, що спір стосовно виконання договору організації перевезень транзитних вантажів залізницями України від 23 грудня 2014 року

№ 424-112/2014-ЦЮ підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства України.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

25 листопада 2020 року відкрито провадження за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року закрито провадження у справі за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія)про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, а заяву повернуто заявнику.

Постановою Верховного Суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія)задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції - Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року у задоволенні заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду як суду першої інстанції мотивована тим, що доводи заявника про те, що спір між сторонами виник з позадоговірних правовідносин, а саме у результаті прийняття АТ «Укрзалізниця» адміністративно-управлінського рішення нареалізацію делегованих державою владних повноважень, є необґрунтованими.

Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2019 року за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) про скасування рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року у справі за позовом АТ «Українська залізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг виходив з того, що предметом договірних правовідносин є надання послуг господарського характеру, а саме, організація перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України у міжнародному залізничному вантажному міжнародному сполученні, а тому відсутні підстави вважати, що АТ «Укрзалізниця» є виконавцем публічно-владних управлінських функцій на виконання делегованих державою повноважень.

Висновки, викладені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року про те, що АТ «Укрзалізниця» діяло як суб`єкт, наділений публічно-владними, управлінськими функціями при ухваленні рішення Тарифною комісією та при розгляді звернень заявника, не змінює характер правовідносин сторін за договором № 424-112/2014-ЦЮ про організацію перевезень транзитних вантажів залізними дорогами України на 2015 фрахтовий рік. Обставини, встановлені в рішенні МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року стосуються виключно договірних правовідносин сторін, а тому спір між ними не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Зауважив, що заперечення компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) щодо компетенції розгляду спору МКАС при ТПП України були предметом оцінки суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла апеляційна скарга представника компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія), подана адвокатом Бондарем О. М., у якій заявник просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року.

Апеляційна скарга компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) мотивована тим, що суд першої інстанції не надав повної та мотивованої оцінки нововиявленим обставинам, якими є обставини встановлені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі № 826/64/17, яке набрало законної сили 06 жовтня 2020 року, у сукупності з висновками, викладеними у постанові Шостого адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року, за наслідками його перегляду у апеляційному та касаційному порядку. Зокрема, у справі № 826/64/17 встановлено важливі обставини та зроблено висновки, що мають вирішальне значення для повного та всебічного вирішення справи № 824/207/2018, а саме, що причиною виникнення спору є протиправна (з порушенням закону) відмова АТ «Укрзалізниця» у прийнятті пропозиції компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) (згідно зі зверненнями), що оформлена скасованим у порядку адміністративного судочинства рішенням Тарифної комісії. Тому спір не можна вважати договірним чи цивільно-правовим.

Встановлені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі № 826/64/17, яке набрало законної сили 06 жовтня 2020 року, обставини впливають на правову кваліфікацію суті спірних правовідносин, пов`язаність та взаємозв`язок юридичних фактів, а також підсудність спору. У свою чергу, такі висновки були відсутні як на дату розгляду справи МКАС при ТПП Україниза позовом АТ «Укразалізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг, так і на дату розгляду Київським апеляційним судом як судом першої інстанції заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) від 25 жовтня 2018 року про скасування рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року, відмови у її задоволенні (ухвала Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року).

Спірні правовідносини у справі № 826/64/17 та у справі № 824/207/2018 стосуються одних і тих самих юридичних фактів та подій, що мали місце між заявником та стягувачем: організація транзитних залізничних перевезень зрідженого газу у 2016 фрахтовому році за вказаними маршрутами перевезень. Відтак, висновки судів у вказаних справах, так само і встановлені судами фактичні обставини спірних правовідносин, не можуть бути відокремлені та мають розглядатися у сукупності з урахуванням причин виникнення спору та його наслідків.

Отже, підставою для перегляду ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 рокуза нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

У січні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Укрзалізниця», у якому стягувач просив залишити апеляційну скаргу компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року - без змін, посилаються на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність ухваленого у справі судового рішення.

У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшли пояснення компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) на відзив на апеляційну скаргу, у яких заявник просив звернути уваги на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 826/64/17 (пункти 26-75 постанови) щодо правової оцінки суті спору між компанією ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) та АТ «Укрзалізниця», що виник під час реалізації АТ «Укрзалізниця» делегованих владних повноважень відносно формування тарифів на транзитні залізничні перевезення вантажів територією України, а також прийнятого рішення, яке визнано протиправним. Заявник звернув увагу на те, що висновки Верховного Суду стосуються взаємопов`язаності діяльності АТ «Укрзалізниця» як регулятора встановлення тарифів на залізничні перевезення, з подальшими господарськими операціями та можливими санкціями, що мали причиною прийняття протиправних рішень.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі, призначено її до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Відповідно частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду - першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) - Бондар О. М. просивапеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник АТ «Укрзалізниця» - Шукліна О. В. просила залишити апеляційну скаргу компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представника компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) та представника АТ «Укрзалізниця», перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 23 грудня 2014 між Державною адміністрацією залізничного транспорту України (Укрзалізниця) та компанією ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) укладений Договір №424-112/2014-ЦЮ про організацію перевезень транзитних вантажів залізними дорогами України на 2015 фрахтовий рік. Додатковою угодою №1 від 01 грудня 2015 року замінено сторону договору з Державної адміністрації залізничного транспорту України на АТ «Укрзалізниця». Додатковою угодою від 30 грудня 2015 року № 2 договір продовжено на 2016 фрахтовий рік.

Рішенням МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року у складі арбітрів: Винокурова Л.Ф., Селівон М.Ф., Подолєв І.В., стягнуто з компанії PLASKE SA (PLASKE Societe anonyme) на користь АТ «Українська залізниця» 1 734 700,33 дол. США вартості наданих послуг та 23 873,50 дол. США на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про скасування рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі № 826/64/17 позов компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) до АТ «Укрзалізниця», третя особа - Міністерство інфраструктури України, про: 1) визнання неправомірною бездіяльності в особі відповідача з приводу реалізації компетенції у сфері управління (владних управлінських функцій) в частині порушення встановленими нормативними документами порядку розгляду звернення експедитора PLASKESA щодо встановлення пільгових тарифів на транзитні перевезення вантажів залізничним транспортом вантажу «Гази зріджені» (код вантажу 2711); 2) визнання рішень Тарифної комісії АТ «Укрзалізниця» відносно звернень компанії PLASKE SA, прийнятих на засіданні 09, 10 листопада 2016 року, такими, що прийняті не в спосіб, визначений чинним законодавством та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), в тому числі з огляду на не розсудливе використання дискреційних повноважень АТ «Укрзалізниця» та не врахування існування регуляторних норм щодо економічної можливості зниження тарифів (провізної плати) на транзитні перевезення залізничним транспортом вантажу «Гази зріджені» (код вантажу 2711) за рахунок зниження їх рентабельності, що обумовило падіння обсягів транзиту залізницями України на користь інших країн; 3) скасування рішення Тарифної комісії АТ "Укрзалізниця" відносно звернень Компанії PLASKESA, що були прийняті на засіданні 09, 10 листопада 2016 року; 4) зобов`язання відповідача в подальших періодах використовувати дискреційні повноваження в спосіб, визначений чинним законодавством, та приймати рішення по відношенню до звернень експедитора PLASKESA з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), шляхом утримання від відмови у встановленні знижених тарифів на транзитні перевезення залізничним транспортом вантажу «Гази зріджені» (код вантажу 2711), якщо звичайні (ринкові) ціни (тарифи) на перевезення залізничним транспортом вантажу «Гази зріджені» (код вантажу 2711) по альтернативним маршрутам залізницями інших країн є нижчими за рівень цін (тарифів), встановлених до маршрутів транзитних перевезень залізницями України в напрямку портів України; 5) зобов`язання відповідача подати суду в термін до шести місяців з дати набрання постановою суду звіт про виконання судового рішення та, в разі потреби, за наслідками розгляду судом звіту відповідача встановлення нового строку подання суду звіту АТ «Укрзалізниця» про виконання судового рішення, задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Тарифної комісії АТ «Укрзалізниця», оформлене протоколом № 13 засідання від 09, 10 листопада 2016 року, щодо розгляду звернень Компанії PLASKE SA.

Визнано протиправною бездіяльність АТ «Укрзалізниця» щодо не розгляду звернень компанії PLASKE SA від 28 грудня 2015 року № 04-04/281215, від 06 квітня 2016 року № 04-01/060416, від 02 вересня 2016 року

№ 04-02/020916, від 07 вересня 2016 року № 04-01/070916 та від 17 листопада 2016 року № 04-03/171116 та не надання на них відповідей.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до частини першої та третьої статті 457 ЦПК України справа про оскарження рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, в судовому засіданні з повідомленням сторін.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або суд визначить, що: відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тобто, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу, вдаватися в його повну переоцінку.

Згідно з частиною шостою статті 457 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу суд має право:

- постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу без змін;

- постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу і залишення рішення міжнародного комерційного арбітражу без змін за наслідками розгляду заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу є ухвалою, якою закінчено розгляд справи та є остаточним судовим рішенням у даній категорії справ.

Перегляд рішень, постанов або ухвал за нововиявленими або виключними обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, а також встановлення неконституційності нормативно-правового акту, встановлення порушення міжнародних зобов`язань.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичним даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи у задоволенні заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 19 березня 2020 року, апеляційний суд правильно виходив з того, що висновки, викладені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/64/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що встановлені у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі № 826/64/17, яке набрало законної сили 06 жовтня 2020 року, обставини впливають на правову кваліфікацію суті спірних правовідносин, пов`язаність та взаємозв`язок юридичних фактів, а також підсудність спору, а саме підтверджують доводи компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про те, що спір, у якому було прийняте рішення МКАС, з огляду на предмет цього спору, не міг бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу є необґрунтованими.

Відповідно до принципу «competence-competence» арбітражний суд наділений повноваженнями вирішувати питання, чи має він компетенцію на розгляд того чи іншого спору між сторонами арбітражного застереження.

Під час розгляду справи у МКАС при ТПП України компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKESA) (Швейцарія) оспорило компетенцію арбітражного суду з посиланням на те, що спір виник на підставі виконання АТ «Українська залізниця» публічно-владних управлінський функцій, у тому числі формування тарифів на транзитні вантажні перевезення залізничним транспортом у зв`язку з прийняття адміністративно-управлінського рішення та на виконання делегованих державою повноважень.

У рішення МКАС при ТПП України від 17 травня 2018 року спростовано доводи боржника про відсутність у арбітражного суду компетенції щодо вирішення спору між сторонами, зазначено, що предметом укладеного між ними договору є надання послуг господарського характеру, а саме, організація перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України у міжнародному залізничному вантажному міжнародному сполучення, тому такий договір не можна вважати адміністративним.

Аналогічну оцінку доводам боржника про відсутність у арбітражного суду компетенції щодо вирішення спору між сторонами надано судами за результатом вирішення заяви компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про скасування арбітражного рішення, поданої у порядку статті 459 ЦПК України.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК Українидля задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду як суд апеляційної інстанції у зазначеній категорії справ, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 351, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія), подану адвокатом Бондарем Олегом Михайловичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 06 червня 2022 року.

Судді: Г. І. Усик

С. О. Погрібний

В. В. Яремко