Справа № 158/1890/21 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/120/22 Категорія: 70 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дітей. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач також зазначала, що на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина, аліменти на утримання якої він сплачує, проте, у якому розмірі їй невідомо.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 листопада 2021 року позов у цій справі задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - 09 липня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення.

Позивачка ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що судове рішення є справедливим і відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

За матеріалами справи судом установлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2009 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 (а. с. 6), а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 (а. с. 9).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судом також установлено, що діти проживають разом зі своєю матір`ю -позивачкою у цій справі ОСОБА_1 і перебувають на її утриманні.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За положеннями статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України).

В пункті 17 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому судом установлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, працює головним інженером на ТзОВ «Тероліс-Буд», що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи, виданою директором товариства 25 жовтня 2021 року № 2510/1-21 (а. с. 82).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Колегія суддів також погоджується з визначеним судом розміром аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом при цьому враховано, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховані обставини, що мають істотне значення, в зв`язку з чим суд дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісячно.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано матеріальне становище платника аліментів та наявність у платника аліментів інших дітей.

За матеріалами справи судом встановлено, що 21 вересня 2021 року керівник ТзОВ «Євромастила» підписав наказ про припинення трудового контракту з ОСОБА_2 , який працював на посаді головного інженера проекту в товаристві (а. с. 77), згідно з довідкою ТзОВ «Тероліс-Буд» відповідач ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду головного інженера товариства з 01 жовтня 2021 року з окладом згідно штатного розкладу, а саме - 10800 грн (а. с. 82). Дохід ОСОБА_2 за період його роботи на посаді головного інженера проекту ТзОВ «Євромастила» за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року складав 120954,47 грн (а. с. 83).

Разом з тим відповідач ОСОБА_2 подав суду довідку про розмір його посадового окладу у ТзОВ «Тероліс-Буд», який він отримує з 01 жовтня 2021 року і не подав суду докази щодо його заробітної плати (доходу), тобто не довів суду того, що розмір його доходів унеможливлює сплату ним аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у визначеному судом розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді