УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/48/20

Провадження № 2/568/41/22

07 червня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури та спорту Дубенської районної державної адміністрації (правонаступника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радививилівської районної державної адміністрації), Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (правонаступника Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу освіти, культури та спорту Дубенської районної державної адміністрації (правонаступника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радививилівської районної державної адміністрації), Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (правонаступника Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася у судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце слухання справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча також були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи.

На підставі ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Матеріалам справи встановлено, що позивач про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (через свого представника ОСОБА_2 та засобами поштового зв`язку), але до суду повторно не з`явилася, не повідомивши про причини неявки.

Таким чином, згідно ст. 257 ЦПК України, даний позов належить залишити без розгляду.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст.223,257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року, відхилив скаргу заявника на порушення права доступу до правосуддя, оскільки він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи про що, зокрема, свідчило те, що він протягом тривалого проміжку часу не звертався до суду за інформацією щодо стану її розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Слід відзначити, що положення щодо дотримання розумних строків визначені як ЦПК України, так і вищенаведеною Конвенцією покладають на суд обов`язок розглянути і вирішити справу без невиправданих зволікань, що дасть можливість надати особі своєчасний захист її прав, свобод та інтересів.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання, не надала жодних доказів на підтвердження неможливості прибути в судове засідання, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а також не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що даний позов слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача права повторного звернення до суду з аналогічним позовом.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 258-260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти, культури та спорту Дубенської районної державної адміністрації (правонаступника відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радививилівської районної державної адміністрації), Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (правонаступника Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Троцюк