Справа № 464/3765/21
пр.№ 2/464/504/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.

справа № 464/3765/21

учасники справи:

позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування

відповідачі: ОСОБА_1

ОСОБА_2

вимоги: позбавлення батьківських прав, відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

представники учасників справи:

позивача ОСОБА_3 .

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом, в якому просить: відібрати дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав; позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; при задоволенні вимоги щодо позбавлення батьківських прав призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; при задоволенні вимоги щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.07.21. позов було прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.11.21. підготовче провадження у справі із прийняттям уточнення вимог закрите та таку призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов з підстав та мотивів, викладених у ньому, не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення за місцем реєстрації; позов не заперечили, відзиву на позов не подали та клопотань не заявили. З урахуванням наведеного судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, а тому з метою дотримання прав позивача на доступ до суду та балансу інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляду справи суд вважає можливе розглянути справу за наявними матеріалами. У зв`язку із ненаданням відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України) в порядку заочного розгляду на підставі наявних доказів, про що не заперечив представник позивача і постановив суд.

Висновки та мотиви суду

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.п.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Пунктами 2-5 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

За змістом наведених правових норм ухилення від виконання зобов`язань батьків по вихованню дитини означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом наведених правових норм ухилення від виконання зобов`язань батьків по вихованню дитини означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій.

Під час розгляду судом справи встановлено, що відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідачі у зареєстрованому шлюбі не перебувають, що підтверджується рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (справа № 464/1234/20).

Ще 13.01.21. ОСОБА_1 було вручено пам`ятку про ознайомлення батьків з відповідальністю за неналежне виконання обов`язків по утриманню, догляду, вихованню та навчанню дитини, зі змістом якої остання ознайомилась та наслідки невиконання чого їй було роз`янено, про що свідчить підпис останньої.

10 лютого 2021 року до відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району поступила заява баби відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про те, що на її утриманні перебувають малолітні діти ОСОБА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , т.я. їх мати відсутня вже вдома понад декілька днів, а тому просить тимчасово влаштувати дітей в заклад, оскільки за станом здоров`я не встані за ними доглядати.

За наслідками поданої заяви ОСОБА_6 був складений акт з виходом на місце від 10.02.21., де зафіксовано виявлені порушення в утриманні та вихованні дітей.

Згідно з направленнями від 10.02.21. малолітніх влаштовано в притулок для дітей Львівської ОДА.

Відповідно до наказу Управління «Служби у справах дітей» ДГП ЛМР № 82 від 15.03.21. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у відділі «Служба у справах дітей» Сихівського району у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей.

Після поміщення дітей у притулок 10.03.21. його психологом було дано висновки № 15/11 та № 16/11 відносно малолітніх, де, окрім зазначення їх особистих якостей та асоціалізації, наголошено на відвідуванні матір`ю дітей лише один раз та відсутністю можливості зв`язку із останньою.

За даними характеристики директора СШЗ № 13 м.Львова на ОСОБА_5 , як учня 2 класу, батьки не приділяють належної уваги вихованню сина, не підтримують зв`язки зі школою та класним керівником, мати жодного разу не відвідала батьківські збори.

За місцем проживання ОСОБА_1 зарекомендувала себе на початку як турботлива матуся, але, коли молодшому синові було приблизно 6 місяців, батько дітей пішов, а мати періодично стала зникати, залишаючи дітей на бабусю, яка зловживає алкоголем, та важкохворого дідуся; внаслідок чого діти практично були без нагляду, рились в смітниках; матір періодично появлялась, а останнім часом була з дітьми дуже рідко (характеристика ОСББ «Сихівський дворик» № 4/1 від 21.04.21.).

23 квітня 2021 року у відділ «Служби у справах дітей» Сихівського району звернувся директор Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з листом № 4-2607-12225 про необхідність вжиття заходів щодо захисту прав та накращих інтересів малолітніх ОСОБА_9 , оскільки, незважаючи на проведення профілактичних бесід щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, сприяння у вирішенні питань: реєстрації дитини в дошкільний заклад, медичного обстеження дітей тощо, ОСОБА_1 з березня 2021 року не йде на контакт з фахівцями відділу, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем проживання відсутня, місце її перебування бабусі невідоме та рідкий прихід додому.

Згідно із письмовими поясненнями батька відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_10 , даними ним 05.05.21. на ім`я голови Сихівської районної адміністрації, його син відповідач за місцем реєстрації не проживає, вихованням та розвитком своїх малолітніх дітей не займається і матеріально не забезпечує, та місце його перебування невідоме.

Відповідно до інформації ВП № 2 Львівьского РУП ГУ НП у Львівській області від 18.05.21. відносно ОСОБА_1 складався адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУАП, однак відповідно до постанови Сихівського районного суду м.Львова від 12.05.21. провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідач ОСОБА_2 на запрошення комісії з питань захисту прав дитини не з`являється, з ним відсутні жодні контакти, дітьми в закладах не цікавиться, його роль у житті дітей відсутня.

12 травня 2021 року органом опіки та піклування Сихівської РА ЛМР прийнято висновок № 9 про доцільність з метою захисту прав та інтересів дітей: відібрання дитини від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, оскілька така належним чином не виконує батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток дітей, діте не мають належного догляду з її боку, яка не усвідомлює своєї ролі та відповідальності за їх виховання; та позбавлення батьківських прав відносно малолітніх батька ОСОБА_2 , так як останній самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Доказами, наявними в матеріалах справи, у повному обсязі доведено невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх синів. Тому суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповаідачем ОСОБА_1 жодними належними чи допустимими доказами указане не спростовано.

Щодо відповідача ОСОБА_2 , то суд враховує і наступне.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Про байдужість до дітей та наслідки вирішення позову свідчить крім описанного вище і неявка відповідача на розгляд справи.

Встановлені у даній справі обставини беззаперечно підтверджують навмисне, свідоме ухилення відповідачем від виконання обов`язків по вихованню і утриманню дітей, духовним та фізичним розвитком яких не цікавиться і не дбає, як і станом їх здоров`я і майбутнім, за відсутності доведення останнім перешкод у здійсненні цих прав та обов`язків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а тому такого слід позбавити батьківських прав відносно синів.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 4 ст.170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Водночас особа, позбавлена батьківських прав, також не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

У ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, з відповідачів слід стягувати аліменти на користь та утримання її дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 24 травня 2021 року. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Оскільки питання піклування/опіки відносно дітей у встановленому законом порядку не вирішено, тому що влаштування таких має вирішуватись безпосередньо позивачем після набрання рішенням суду законної сили, саме на позивача покладено обов`язок по подальшому влаштуванню дитини, відтак стягнення аліментів на утримання кожної дитини має відбуватись шляхом перерахування аліментів на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України. Для цього позивача слід зобов`язати відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Указане узгоджується з постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №464/7647/17 (провадження №61-8172св19).

З урахуванням того, що позивача зобов`язано відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, тому суд не застосовує положення ч.1 ст.430 ЦПК України, не допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

З відповідачів в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 908 грн у зв`язку із звільненням позивача від сплати такого при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268, 282, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

задоволити позов.

Відібрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення останньої батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської Ради.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати щомісяця з ОСОБА_1 на користь та утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2021 року та до досягнення відповідною дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь та утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2021 року та до досягнення відповідною дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Зобов`язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки і піклування відкрити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особистий рахунок на кожного у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

позивач Сихівська района адміністрація, , м.Львів, пр.Ч.Калини,66;

відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 20.05.22.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО