У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2022 Справа №607/1510/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря с/з Комінярської О.М.

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків за договором, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2022 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просить перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу між ОСОБА_2 та новим власником нежитлового приміщення площею 1910,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з нового власника на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Також, одночасно із зверненням до суду із позовом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення молодіжного центру «Лас-Вегас» по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 04 листопада 2017 року між фізичною особою ОСОБА_2 (Орендодавець) з одного боку і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) з іншого боку, укладено договір оренди нежитлового приміщення. Згідно пункту 1.1.1. даного договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (в оренду) нежиле приміщення площею 1910,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з п.1.1.2. приміщення належить орендодавцеві на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02.10.2009 р. у справі №2-5/09. Право власності на об`єкт нерухомості зареєстровано у ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» реєстраційний номер 24584790.

Договір про оренду було укладено 04.11.2017. Згідно з п.1.2.2. договір укладається сторонами строком на 2 роки 11 місяців, тобто до 04.10.2020. Відповідно до п.1.2.3. договору оренди, якщо після спливу встановленого договором строку, жодна із сторін не відмовилась від договору, він вважається продовжений на той самий строк, тому термін дії даного договору пролонговано до 04.09.2023. На сьогоднішній день укладений між сторонами договір оренди є чинним. Також, позивач зазначає, що при укладенні договору оренди між орендодавцем та орендарем була усна домовленість, що в разі відчуження зазначеного в договорі нежитлового приміщення площею 1910,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 переважне право на викуп даного приміщення належить орендарю. У період з лютого 2017 року до дня подання заяви до суду ОСОБА_2 жодного разу не зверталася до позивача із претензіями щодо неналежного виконання умов договору, у тому числі з приводу несвоєчасності або неповної сплати орендної плати чи комунальних платежів.

Згідно з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.10.2021 приміщення нежитлове молодіжного центру «Лас-Вегас» передане у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ КРОНСТРУКЦІОН» власником якого є ОСОБА_3 загальною площею 1910,2 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді від 10.01.2022 на безкоштовний запит Міністерства юстиції України власниками даного приміщення ТОВ «ІМІДЖ КРОНСТРУКЦІОН» є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до положень частини другої ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Позивач вказав, що на даний час згідно договору оренди він є фактичним Орендарем нежитлового приміщення загальною площею 1910,2 кв.м, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , і як вбачається із вищезазначених інформаційних довідок щодо спірного нерухомого майна, відповідач ОСОБА_2 позбавила його переважного права перед іншими особами на придбання приміщення та відчужила орендоване приміщення іншим особам, однак жодного повідомлення про намір продати дане приміщення відповідач позивачу не направляла, а також із позивачем не укладено додаткової угоди пов`язаної із зміною Орендодавців.

Позивач вважає, що є велика ймовірність того, що спірне нежитлове приміщення може бути знову відчужене іншим особам, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до втрати ним переважного права на придбання нерухомого майна у зв`язку з його переходом до іншої особи, що позбавить його ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом якого він звернувся.

Будь-які дії щодо спірного нерухомого майна створить ситуацію, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконати рішення суду у разі задоволення позову і тому є об`єктивна необхідність вжити заходів забезпечення позову.

Із вказаних підстав позивач просить вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на нежитлове приміщення молодіжного центру «Лас-Вегас» по АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів відповідача.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст.2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч.3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них, серед іншого, належать - заборона вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд вважає, що вжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно є неспівмірним заходом із заявленими позовними вимогами, оскільки накладення арешт на нерухоме майно може призвести до зупинення підприємницької діяльності, так як приміщення є нежитлове та використовується у підприємницькій діяльності.

Вжиття заходів забезпечення шляхом заборони вчиняти дії по відчуженню спірного приміщення на користь третіх осіб не обмежує право власника користування майном та його використання у підприємницькій діяльності відповідно до його цільового призначення, а тому суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження спірного нежитлового приміщення є співмірними з предметом заявлених у справі позовних вимог.

Крім того, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить захист прав позивача у випадку доведеності порушення його прав.

Також, на думку суду, існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи майно буде відчужене на користь інших осіб, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, що призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження нежитлового приміщення молодіжного центру «Лас-Вегас» за адресом АДРЕСА_1 .

Позивач у заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову у виді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення молодіжного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом АДРЕСА_1 , однак суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки судом прийнято рішення про вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження нежитлового приміщення молодіжного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом АДРЕСА_1 і такий захід забезпечення позову включає в себе у тому числі заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав та іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення молодіжного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом АДРЕСА_1 .

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №607/1510/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків за договором задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження нежитлового приміщення молодіжного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом АДРЕСА_1 : загальна площа (кв.м): 1910.2, матеріали стін: Цегла, Опис, І кор. пл.17,3 кв.м., II клад, пл.20,3 кв.м., III камера пл. 15,7 кв.м., IV електрощитова пл.34,5 кв.м., V венткамера пл.34,1 кв.м., VI кор. пл.21,2 кв.м., VII камера пл.,15.8 кв.м., VIII кор.пл. 6.6 кв.м., IX гардероб пл.18,9 кв.м., X сауна пл.33,0 кв.м., XI парна пл.5,3 кв.м., XII шахта пл.17,3 кв.м., XIII венткамера пл.85,8 кв.м., XIV тепловий пункт пл.85,4 кв.м., XV підв. пл.28,8 кв.м., XVI сход.кл.пл.11.5 кв.м., XVII сход.кл.пл.15 кв.м.,1-1 тамб.пл.11,0 кв.м., 1-2 фойє пл.237, 5 кв.м., 1-3 гардероб пл.23,9 кв.м., 1-4 клад, пл.6,5 кв.м., 1-5 умив. пл.5,0 кв.м., 1-6 туал. пл.12,2 кв.м., 1-7 клад, пл.1,0 кв.м., 1-8 умив, пл.4,8 кв.м., 1-9 туал. пл.8,1 кв.м., 1-10 клад., пл.2,1 кв.м., 1-11 зал пл.486,4 кв.м., 1-12 клад, пл.7,5 кв.м., 1-13 венткамера пл. 7,5 кв.м., 1-14 кор. пл.11,2 кв.м., 1-15 кор. пл. 3,0 кв.м., 1-16 санвуз. пл. 1,1 кв.м., 1-17 миєчна пл.16,2 кв.м., 1-18 кухня пл.16,2 кв.м., 1-19 кор. пл.12,3 кв.м., 1-20 кор.пл. 4,7 кв.м., 1-21 клад.пл.27,4 кв.м., 1-22 кімната персоналу пл.17,5 кв.м., 1-23 кімната персоналу пл.15.2 кв.м., 1-24 каб. пл. 8,7 кв.м., 1-25 кор.пл.2.2 кв.м., 1-26 кор.пл. 25,8 кв.м., 1-27 каб.пл. 7,5 кв.м., 1-28 каб. пл. 20,7 кв.м., 1-30 клад.пл. 6,4 кв.м., XVIII сход.кл.пл.15, 7 кв.м., XIX сход.кл. пл. 14,9 кв.м., XX сход.кл. пл. 15,2 кв.м, 3-1 кор.пл.26,7 кв.м., 3-2 каб. пл.10,1 кв.м., 3-3 клад, пл.20,3 кв.м., 3-4 клад.пл.8.4 кв.м., 3-5 клад, пл.8.6 кв.м., 3-6 клад, пл.8.2 кв.м., 3-7 клад.пл. 8,9 кв.м., 3-8 клад.пл. 7,7 кв.м., 3-9 клад. пл.10,6 кв.м., 3-10 санвуз. пл. 2,5 кв.м., 5-1 гараж пл.18,7 кв.м., 1-31 кор. пл.6,6 кв.м., 1-32 зал пл.86,8 кв.м., 1-33 кор. пл.3,8 кв.м., 1-34 каб. пл.31,4 кв.м., 1-35 каб. пл.9,7 кв.м., 1-36 санвуз. пл..4,8кв.м., 1-37 гардероб пл. 7,5 кв.м., 1-38 апаратна пл.7,5 кв.м., XXIII сходи пл.4,7 кв.м., XXIV сход.кл.пл. 14,9 кв.м., XXV сход.кл.пл. 15,1 кв.м., XXVI сход.кл.пл. 14,5 кв.м., XXVII балкон пл.38,1 кв.м., XXVIII балкон пл.1,3 кв.м., XXIX балкон пл.1,3 кв.м.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам для відома.

Копію даної ухвали направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001), Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Кн. Острозького, 14, м. Тернопіль, 46001) для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття, тобто з 28 січня 2022 року.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Тернопільським МУ УМВС 27 березня 1997 року, місце реєстрації - АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич