Справа № 438/1939/21
Провадження 2/438/157/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючої судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Валькович Г.К.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Романів І.Б.

представника відповідача - адвоката Малети А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславіцивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нафтогазовидобувне управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання переведення на іншу роботу незаконним та зобов`язання повернути на попередню посаду, -

в с т а н о в и в:

17 грудня 2021 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нафтогазовидобувне управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання переведення на іншу роботу незаконним та зобов`язання повернути на попередню посаду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 18.02.2019 о 09 год 55 хв. в нафтогазовому управлінні «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» стався нещасний випадок, від якого він потерпів та отримав тяжку травму, відкритий уламковий перелом с/з правої плечової кістки зі зміщенням, в результаті чого його було госпіталізовано, прооперовано та в подальшому він перебував на стаціонарному лікуванні до 28.03.2019. Надалі він продовжував лікування стаціонарно та амбулаторно, зазначає, що його лікування тривало до шести місяців. Відповідно до наказу начальника Головного управління Держпраці у Львівській області 20 лютого 2019 року № 34-НВ було утворена комісія для спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ним на підприємстві відповідача. На підставі проведення спеціального розслідування було складено Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який йому було надіслано поштою, так як він не був згідний з висновком комісії викладеними в Акті, тому його і не підписав. Комісія у своєму висновку запропонувала адміністрації ПАТ «Укрнафта» притягнути його до дисциплінарної відповідальності, проте за результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку він не був притягнутий до дисциплінарної. На підприємстві відповідача відбувалися реорганізації, бригаду №2 К та ПРС/Цех капітального та підземного ремонту свердловин №1 ліквідували та всіх працівників бригади почали переводити у новостворений Цех капітального та підземного ремонту свердловин, його перевели 11.06.2019 року, в той час як він в той день, а саме 11.06.2019 передував у м. Львові на огляді МСЕК, не досліджуючи питання переведення на іншу роботу в період тимчасової непрацездатності, поставив свій підпис про ознайомлення з наказом датою, яку йому вказано, а саме: 11.06.2019 року. За результатами огляду МСЕК від 12 червня 2019 року серія 10 ААА №268254 та індивідуальну програму реабілітації інваліда № 638 від 12 червня 2019 року причину інвалідності йому встановили: трудове каліцтво, група інвалідності - II; виражене обмеження життєдіяльності, та передбачена робота без навантаження на праву руку.

16 жовтня 2019 року кадровою службою НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» було надано йому для підписання заяву, якою його було тимчасово переведено на посаду сторожа в службу охорони Західного нафтопромислового району відділу охорони Департаменту безпеки ПАТ «Укрнафта», він підписав заяву, при цьому в заяві не було зазначено, саме про тимчасове переведення його на іншу роботу. 17 жовтня 2019 року було видано наказ про його переведення на посаду сторожа з 21 жовтня 2019 року, який йому надали для ознайомлення та підпису, не читаючи змісту вказано наказу, підписав його. Працюючи на посаді сторожа він проходив лікування та відновлення. 23 червня 2020 року йому МСЕК було встановлено III групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва, та встановлено обмеження життєдіяльності - помірно, в трудовій реабілітації було зазначено, що передбачена робота без навантаження на праву руку. 01 липня 2021 року МСЕК було встановлено ступінь втрати працездатності 20%, а також було знято групу інвалідності, припинено виплату пенсії по інвалідності. Він звернувся до керівництва НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та надав копію документу, що мало стати підставою для переведення його на попереднє місце роботи, оскільки відпали підстави, які були зумовлені раніше, проте йому було відмовлено в поверненні на попереднє місце роботи, у зв`язку з чим він звернувся за правовою допомогою до адвоката.

Адвокатом було направлено адвокатський запит в НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» для з`ясування обставин наведених вище, у відповідь на запит підприємством відповідача було повідомлено, що він був переведений відповідно до поданої заяви від 16 жовтня 2019 року на іншу постійну роботу в інший структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта», відповідно до наданої копії заяви від 16 жовтня 2019 року та копії наказу про переведення на посаду сторожа, постійно. Вважає, що переведення його на постійно на іншу роботу є незаконним та таким, що порушує його право на працю з наступних підстав: заява, яка стала підставою видачі наказу не була написана ним власноручно, а була роздрукована на комп`ютері та надана для підпису, зміст заяви не містив, про те, що він просив перевести його на роботу сторожа на постійно, а просто зазначено «прошу перевести мене на роботу», переведення на іншу роботу з 21 жовтня 2019 року відповідач посилався на (ст.32 КЗпП України, яка регулює питання переведення на іншу роботу у разі зміни істотних умов праці, вважає що таке переведення не було зумовлено змінами істотних умов праці, а таке виникло у зв`язку із станом здоров`я для надання йому тимчасово легшої роботи відповідно до медичного висновку згідно із ст.170 КЗпП України, якщо його переведення відбувалось на підставі ст. 32 КЗпП, то підприємством відповідача не було дотримано процедури зазначеної статті.

Зважаючи на зазначені обставини просив суд, визнати переведення на іншу роботу тимчасовим, та зобов`язати ПАТ «Укрнафта» перевести його на попереднє, місце роботи у зв`язку з тим, що відпали підстави виконання легшої роботу відповідно до медичного висновку МСЕК.

Додатково позивач подав клопотання про поновлення строку позовної давності, у зв`язку з тим, що позивач про наявність наказу №2604-к від 17.10.2019 дізнався лише 30.09.2021, отримавши його адвокатом у відповідь на адвокатський запит, вважає, що строк для оскарження переведення на іншу роботу слід відраховувати від дати отримання копії вказаного наказу, а саме 30.09.2021.

19 січня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що з позовними вимогами позивача не згідні та заперечують проти них у повному обсязі, з таких підстав.

Представник відповідача підтвердив обставини щодо нещасного випадку, що стався 18.02.2019 на підприємстві відповідача, зазначив, що відповідно до акту проведення спеціального розслідування від 12.04.2019, причинами настання нещасного випадку було визначено порушення вимог п.2.6 «Інструкції з охорони праці №13 при експлуатації ключа АПР - 2БВ(М)», затвердженої наказом начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» та п.1.5. «Інструкції для бурильників бригад капітального ремонту свердловин ЦПКРС №1 ЦКРС №2», ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Супутніми причинами нещасного випадку визнано - особисту необережність потерпілого.

Зазначає, що 11.06.2019 позивач особисто подав до кадрової служби ПАТ «Укрнафта» заяву про переведення його на іншу роботу, а саме із посади бурильника капітального ремонту свердловин, бригади № 2 цеху капітального та підземного ремонту свердловин № 1 на посаду бурильника капітального ремонту свердловин 6 р., бригади № 2 цеху капітального та підземного ремонту свердловин, відповідно було видано наказ про переведення на іншу роботу, з наказом позивач був ознайомлений належним чином, про що свідчить його підпис в наказі. 16.10.2019 року позивачем була подана до Групи кадрових сервісів ПАТ «Укрнафта» заява про переведення його на іншу роботу, а саме із посади бурильника капітального ремонту свердловин бригади № 2 ЦКПРС Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на посаду сторожа охорони Західного нафтопромислового регіону Департаменту безпеки Апарату управління ПАТ «Укрнафта». 17.10.2019 року ПАТ «Укрнафта» було видано наказ про переведення позивача на постійній основі на іншу роботу з 21.10.2019, а саме із посади бурильника капітального ремонту свердловин бригади № 2 ЦКПРС газовидобувного управління «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на посаду сторожа охорони Західного нафтопромислового регіону Департаменту безпеки Апарату управління ПАТ «Укрнафта», у відповідності до ст. ст. 32, 114 Кодексу законів про працю України. Додатково представник відповідача вказав на те, що позивачем пропущено трьох місячний строк на звернення до суду. На підставі наведеного просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

24 січня 2022 року представником позивача - адвокатом Романів І.Б. подано відповідь на відзив, в якій просила задоволити позовні вимоги позивача, а заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву вважати такими, що не спростовують доводи викладені в позовній заяві. Представник позивача заперечила доводи викладені у відзиві на позовну заяву, та зазначила, що неправдивими є відомості стосовно того, що позивач особисто подав заяву про переведення його на іншу роботу. 17.10.2019 позивачу надали наказ про переведення на іншу роботу для ознайомлення та підпису, однак позивач не читав цей наказ, оскільки розумів і так як йому роз`яснили, що робота тимчасова. Заперечила доводи відповідача, щодо перебігу позовної давності, вважає що позовна давності починається після отримання на адвокатський запит копії наказу від 17 жовтня 2019 року №2604-к, а саме: 30 вересня 2021 року. Не погоджується позивач з доводами відповідача, з приводу того, що позивач підписуючи заяву на переведення погодився на переведення відповідно до вимог ст. 32 КЗпП, оскільки таке переведення мало відбутись відповідно до вимог ст. 170 КЗпП, у зв`язку із станом здоров`я, так як заява про переведення позивача на іншу роботу не може розцінюватись, як отримання згоди на підставі ст. 32 КЗпП України, так як позивача переведено на нижче оплачувану роботу і не за спеціальністю чи за посадою. Вважає, що переведення позивача з бурильника капітального ремонту свердловин бригади №2 ЦКПРС НГВУ «Бориславнафтогаз» на посаду сторожа служби охорони Західного числового регіону Департаменту безпеки апарату управління ПАТ та» було незаконно та протиправно з порушенням трудових прав працівника.

30 травня 2022 року від представника відповідача - адвоката Малети А.І. надійшли письмові пояснення, в яких представник вказував, що на підставі заяви позивача від 16.10.2019 року про переведення на іншу роботу, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 114 КЗпП України, було видано наказ ПАТ «Укрнафта» № 2604-к від 17.10.2019 року про переведення на іншу роботу, відповідно до якого позивача переведено постійно з 21.10.2019 р. з посади бурильника капітального ремонту свердловин бригади № 2 К та ПРС/Цех капітального та підземного ремонту свердловин НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на посаду сторожа Служби охорони Західного нафтопромислового району відділ охорони Департаменту безпеки Апарату управління (ПАТ «Укрнафта»). Жодний інший документ, окрім заяви позивача від 16.10.2019 року про переведення на іншу роботу, не був підставою для видачі наказу ПАТ «Укрнафта» № 2604-к від 17.10.2019, як і жодна інша норма матеріального права, окрім ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 114 КЗпП України, не була законною підставою для переведення позивача на іншу роботу із збереженням середнього заробітку протягом двох тижнів. Ні заява позивача від 16.10.2019 року про переведення на іншу роботу, ні наказ ПАТ «Укрнафта» № 2604-к від 17.10.2019 року про переведення на іншу роботу, не містять в собі жодної інформації про те, що переведення позивача з 21.10.2019 р. з бурильника капітального ремонту свердловин бригади № 2 К та ПРС/Цех капітального та підземного ремонту свердловин НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на посаду сторожа Служби охорони Західного нафтопромислового району відділ охорони Департаменту безпеки Апарату управління, повинно було бути тимчасовим переведенням, на підставі медичного висновку МСЕК та у відповідності до ст. 170 КЗпП України. Зазначив, що доводи позивача, про те, що його переведення на підставі заяви від 16,10.2019 року про переведення на іншу роботу та наказу ПАТ «Укрнафта» № 2604-к від 17.10.2019 року про переведення на іншу роботу з 21.10.2019 р. є тимчасовим переведенням, на підставі медичного висновку МСЕК, у відповідності до ст. 170 КЗпП України, не відповідає дійсності та фактичним обставинам, є надуманим, необґрунтованим, безпідставним та не підтверджені жодними доказами.

Додатково представник відповідача - адвокат Малета А.І. подав заяву про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 тримісячного строку для звернення до суду, в якій просив суд застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 тримісячний строк для звернення до суду, посилаючись на норму ч.1 ст. 233 КЗпП України, вважає що позивач мав звернутись до суду до 18.01.2020, тобто після того, як відповідачем було видано наказ від 17.10.2019 №2604-к про переведення його на іншу роботу.

Ухвалою судді від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалами суду від 16.02.2022, 02.03.2022, 21.03.2022, 13.04.2022, судові засідання у розгляді справи відкладалися з причин, наведених в ухвалах.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та в поясненнях щодо позову.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заведеної 07.02.2000 на ім`я ОСОБА_1 07.02.2000 позивач прийнятий на роботу до нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» на посаду оператора з підземного ремонту свердловин 4-го розряду в цех підземного і капітального ремонту свердловин (наказ №21 від 4.02.2000). а.с.43.

11.06.2019 переведений бурильником капітального ремонту свердловин шостого розряду в цех капітального та підземного ремонту свердловин (наказ №1062-к від 11.06.2009) а.с.44.

21.10.2019 переведено сторожем в службу охорони Західного нафтопромислового району відділу охорони Департаменту безпеки ПАТ "Укрнафта" (наказ від 17.10.2019) а.с.44.

18.02.2019 на нафтогазовидобувному управлінні «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» стався нещасний випадок, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 отримав тяжку травму, відкритий уламковий перелом с/з правової плечової кістки зі зміщенням.

Відповідно до виписки №85 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 18.02.2019 було направлено на стаціонарне лікування, лікування позивача тривало до 28.03.2019.

Відповідно до акту від 12.04.2019 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2019 о 09 год 55 хв в нафтогазовидобувному управлінні «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта», затвердженого начальником головного управління Держпраці у Львівській області, комісією було зроблено висновки, згідно із якими ОСОБА_2 було запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з тим, що він проводив ловильні роботи штанговим ключем шляхом прокручування застосовуючи при цьому ключ АПР-2БВ (М), який був попередньо демонтований, чим порушив вимоги п.2.6 «Інструкції охорони праці №13 при експлуатації ключа АПР-2БВ(М), затвердженої начальником НГВУ «Бориславнафтогаз» № 248 від 05.05.2017 та Інструкції для бурильників бригад капітального ремонту свердловин ЦПКРС №1, ЦКРС №2 затвердженої наказом начальника «Бориславнафтогаз» № 122 від 03.03.2017, ст. 14 Закону України «Про охорону праці». (а.с.37)

Не зважаючи на рекомендації комісії ОСОБА_1 не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до протоколу комісії з питань охорони праці НГВУ «Бориславнафтогаз» від 27.06.2019, комісія вирішила зменшити на 3 % одноразову допомогу потерпілому ОСОБА_1 , оскільки враховано, що потерпілий внаслідок нещасного випадку отримав інвалідність ІІ групи та на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 10ААА №268254 від 12.06.2019 ОСОБА_1 присвоєно другу групу інвалідності та рекомендовано лікуванння в ЛПЗ, санаторно курортне лікування. (а.с.17).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААА №026644 від 23.06.2020 ОСОБА_1 присвоєно третю групу інвалідності, причина втрати професійної працездатності - травма виробнича. (а.с.18).

Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда №638 від 12.06.2019 та №626 від 23.06.2020 ОСОБА_1 рекомендована робота без навантаження на праву руку.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовою заявою від 17.10.2019 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз» № 2604-к про переведення на іншу роботу від 17.10.2019 року, його переведено постійно з 21.10.2019, на підставі ст. 32 та ст. 114 КЗпП України, зі збереженням середнього заробітку протягом двох тижнів, з посади бурильника капітального ремонту свердловин нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» на посаду сторожа структурного підрозділу служби охорони Західного нафтопромислового відділу охорони. Підпис позивача в наказі свідчить, що він погодився з переведення його на іншу посаду постійно, та в інший структурний підрозділ. (а.с.7-8)

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі ст. 32 КЗпП України за його згодою у відповідності до його письмової заяви з 16.10.2019 переведено з посади бурильника капітального ремонту свердловин нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» на посаду сторожа структурного підрозділу служби охорони Західного нафтопромислового відділу охорони. Підпис позивача в наказі свідчить, що він погодився з переведення його на іншу посаду постійно та в інший структурний підрозділ, де він працює по даний час.

Твердження позивача про те, що на цю посаду його було прийнято тимчасово з перспективою подальшого повернення на попередню посаду бурильника капітального ремонту, а також те що 16.10.2019 для підписання кадровою службою НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» було надано йому для підписання заяву, яка завчасно була надрукована, та йому було роз`яснено лише про тимчасово переведено на посаду сторожа, після проходження ним реабілітації та відновлення руки, є безпідставними, нічим не підтверджені та спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, його власноручно підписаною заявою від 16.10.2019 та наказом №2604-к від 21.10.2019 року ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз», в тексті якого ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив факт ознайомлення з цим наказом та свою згоду з умовами роботи.

Таким чином, в жодному з вище перелічених наказів підставою переведення не є стан здоров`я позивача.

Підставами наказу про переведення або переміщення позивача зазначається заява самого позивача та стаття 32 КЗпП України, яка передбачає, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Із змісту цієї норми випливає, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес порушені, невизнані чи оспорюються.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що переведення позивача на підприємстві здійснено за його заявою відповідно до чинного трудового законодавства України, зокрема ч.1 ст.32 КЗпП України, тобто за згодою працівника, що підтверджується його заявою, то суд не знаходить підстав для визнання переведення позивача на іншу роботу незаконним та відповідно зобов`язання відповідача певести позивача на попередню посаду.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

Як зазначає в своєму клопотанні про поновлення строку позовної давності позивач 17 жовтня 2019 року через переживання і стрес після нещасного випадку, переживання щодо втрати роботи взагалі, а також побоювання щодо можливості притягнення його до дисциплінарної відповідальності підписав наказ про переведення на іншу роботу №2604-к від 17.10.2019 не читаючи його, при цьому продовжував розуміти, що це переведення є тимчасовим і, лише 30.09.2021, отримавши копію цього наказу адвокатом у відповідь на адвокатський запит, дізнався, що його переведення є постійним. Вважає, що строк для оскарження переведення на іншу роботу слід відраховувати від дати отримання копії вказаного наказу його адвокатом, а саме 30.09.2019.

Проте, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, доказів існування об`єктивних обставин, які заважали йому звернутись вчасно до суду не надано.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.259, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У позовній заяві ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нафтогазовидобувне управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання переведення на іншу роботу незаконним та зобов`язання повернути на попередню посаду - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

відповідач: публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи 00135390);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: нафтогазовидобувне управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 00136544).

Повне судове рішення складено 08.06.2022 року.

Суддя О.Б. Хемич