Ухвала

09 червня 2022 року

м. Київ

справа № 359/8620/20

провадження № 61-4428ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2022 року представник ОСОБА_2 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у вказаній вище справі.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваного судового рішення було ним отримано 01 лютого 2022 року, на підставі чого вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Повний текст постанови складено 31 грудня 2021 року. Строк на касаційне оскарження, визначений статтею 390 ЦПК України, сплинув з врахуванням вихідних днів 31 січня 2022 року. Касаційну скаргу подано через систему електронний суд 18 травня 2022 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Судом встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, що вперше з касаційною скаргою ОСОБА_1 звертався до суду 01 березня 2022 року та ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2022 року касаційну скаргу було повернуто заявнику. Повторно з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 18 травня 2022 року, тобто в межах розумного строку.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

За подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що в країні введено воєнний стан, а його, батька дитини, зараховано до формувань територіальної оборони. Також посилається на те, що на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору, якщо батьки мають дитину до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням, зокрема, звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Заявником не додано жодних доказів на підтвердження підстав з визначеного законом переліку, за яких суд може звільнити особу від сплати судового збору. Доказів на підтвердження доводів заяви ним також не надано.

Аналізуючи питання про те, чи є вимога національного законодавства сплачувати судовий збір порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини у рішенні від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (CASE KREUZ v. POLAND, Заява N 28249/95) констатував, що ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Суд вважав, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. На підставі цього суд постановив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції. Водночас, Суд наголосив, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала "розгляд судом".

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги національного законодавства щодо обґрунтування учасником справи своїх доводів належними доказами, надавши оцінку доводам заявника щодо запровадження воєнного стану та зарахування його до підрозділів територіальної оборони, суд дійшов висновку про те, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становив 2 481,00 грн.

Ураховуючи наведене, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 496,20 грн (2 481,00 х 0,2).

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім цього, частиною шостою статті 43 ЦПК України встановлено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги, заявником не надано.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції: довідки суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази (копію конверту, копію рекомендованого повідомлення, копію трек-коду поштового відправлення, копію матеріалів справи тощо) в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, докази з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами, доказів сплати судового збору та доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 23 червня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко