ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/665/22 Справа № 205/2144/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Північтранс" на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Північтранс", треті особи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Північтранс", треті особи ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", ПрАТ "СК "Брокбізнес", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 12 серпня 2017 року сталася ДТП за участю транспортного засобу "KIA Sorento", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "Volkswagen LT35TDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ "Північтранс", цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна", поліс № АК 5753912. Автомобіль "KIA Sorento", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу, внаслідок ДТП було пошкоджено, а їй -як власнику спричинено матеріального збитку, який відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 01 березня 2018 року визначено у розмірі 187983 грн. 94 коп. Згідно з калькуляцією, складеною СТО "Парус" та з рахунком ФОП ОСОБА_4 відновлюваний ремонт автомобіля коштує 168 000 грн. Вищезазначений автомобіль було застраховано ПрАТ СК "Брокбізнес", якою за заявою позивача про виплату страхового відшкодування було виплачено грошову суму в розмірі 50 546 грн. 18 коп. Здійснена виплата страхового відшкодування не покриває фактичного розміру вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача завдану ДТП матеріальну шкоду у розмірі 68 000 грн. (168 000 грн.-100 000 грн., які покриває страховий поліс ПрАТ "СК "ПЗУ Україна").

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ "Північтранс", на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 матеріальну шкоду у розмірі 23428 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ПАТ "Північтранс", на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року виправлено описку в рішенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року, вказано у тексті рішення суду вірно повне найменування відповідача "Товариства з обмеженою відповідальністю "Північтранс" у відповідних відмінках замість невірного "Публічне акціонерне товариство "Північтранс", скорочене найменування відповідача "ТОВ "Північтранс" замість невірного ПАТ "Північтранс".

В апеляційній скарзі ТОВ "Північтранс" просить рішення суду від 10 червня 2021 року скасувати на ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 зазначеного Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року вбачається, 12 серпня 2017 року о 21 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Volkswagen LT35TDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Набережна Заводська, 30 у м.Дніпро, Новокодацького району, не дотримавшись безпечної дистанції незалежно від швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем "KIA Sorento" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 (т.1 а.с.11).

Вказаною постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Постанова набрала законної сили 26 вересня 2017 року (т. 1 а.с. 99-100).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПАТ "Північтранс", правонаступником якого є ТОВ "Північтранс", і працював на посаді водія ( (т.1 а.с.71-74, а.с.212).

Встановлено, транспортний засіб "KIA Sorento" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить позивачу ОСОБА_1 (т.1 а.с.8).

Згідно з договором № 066-0466139/01НТ добровільного страхування наземного транспорту від 18 листопада 2016 року автомобіль "KIA Sorento" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, застраховано ПрАТ "СК "Брокбізнес", строком дії з 20 листопада 2016 року по 19 листопада 2016 року включно (т.1 а.с.12-16).

На замовлення ПрАТ "СК "Брокбізнес" ЧП Якименко Р.Н. надано звіт № 17-08-17-1Р про оцінку транспортного засобу від 04 жовтня 2017 року, яким визначено вартість матеріального збитку у розмірі 172 969 грн. 66 коп. (т.1 а.с.51).

ПрАТ "СК "Брокбізнес" на виконання вищезазначеного договору сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 546 грн. 18 коп., визначеному в страховому акті №62558/1 (т. 1 а.с.50, 72).

На замовлення позивача ТОВ "Клевер Експерт", оцінювачем Троян К.В. зроблено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 103/02-18 від 01 березня 2018 року, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту "KIA Sorento" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 187983 грн. 64 коп. (т.1 а.с.17-42).

На підтвердження вартості ремонту автомобіля позивачем надано рахунок №05 від 18 травня 2018 року на суму 168 000 грн. та ремонтну калькуляцію до нього, складену ФОП ОСОБА_4 (т.1 а.с.45-47).

У порядку досудового врегулювання спору представником позивача відповідачу було направлено претензію з вимогою сплати матеріальних збитків у розмірі 117 453 грн. 82 коп., на яку ПАТ "Північтранс" надано відповідь, що не визнає зазначену суму збитків, оскільки вона не вірно розрахована та є завищеною (т.1 а.с.42-44).

Відповідачем повідомлено, що цивільно-правова відповідальність водія на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно з полісом № АК/5753912 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн. (т.1 а.с.49).

З листа ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" № 8735-31 вбачається, що 11 серпня 2018 року позивач звернулася до страховика із заявою про настання страхового випадку, проте, у листі зазначено, що у зв`язку з неотриманням страховиком документів, необхідних для врегулювання заявленого збитку, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" не має підстав для виплати страхового відшкодування (т.1 а.с.81).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 , розраховуючи суму стягнення з відповідача матеріальних збитків, позивач виходила з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 168 000 грн. згідно з калькуляцією №05 від 15 травня 2018 року, складеною СТО "Парус" та рахунку ФОП ОСОБА_4 №05 від 18 травня 2018 року, ПрАТ "СК "Брокбізнес" сплачено страхове відшкодування у розмірі 50 546 грн. 18 коп., а ліміт страхового полісу ПрАТ СК "ПЗУ Україна" складає 100 000 грн., тому враховуючи право на отримання позивачем страхового відшкодування від ПрАТ СК "ПЗУ Україна" в сумі 49 453 грн. 82 коп., сума стягнення з відповідача складає 68 000 грн. (168 000 грн. - 100 000 грн.).

Позивачем було надано суду квитанцію № 39 про оплату послуг від 27 листопада 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_4 за ремонт транспортного засобу "KIA Sorento" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 123 428 грн. (т.1 а.с.232).

Розмір суми підтверджується також актом № 71 прийому-передачі виконаних робіт від 27 листопада 2018 року, виконавець ФОП ОСОБА_4 (т.1 а.с. 233-236).

Таким чином, позивачем документально підтверджено розмір фактично понесених витрат на відновлення автомобіля після ДТП у сумі 123 428 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що різниця між фактичними збитками позивача та страховим відшкодуванням становить 23 428 грн. (123 428 грн. - 100 000 грн.) та підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Північтранс" про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 є безпідставними.

Посилання ТОВ "Північтранс" на те, що надані позивачем звіт про оцінку, яким визначено вартість матеріального збитку, рахунок про сплату ремонту автомобіля та інші документи не є належним доказом підтвердження вартості спричиненої позивачу шкоди в результаті ДТП є необгрунтованими.

Із клопотанням про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості матеріального збитку учасники справи до суду не зверталися.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Північтранс" стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Північтранс" - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова