Справа № 128/2130/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення, в якій просила визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03. 2019 №2-4020/15-19-СГ; визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424.

ОСОБА_2 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, в якій просила визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 1889, виданий Некрасівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 21.06.2000 ОСОБА_1 про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів.

Ухвалою судді від 02.03.2021 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення.

Ухвалою суду від 13.05.2021 замінено третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Некрасовську сільську раду Вінницького району Вінницької області та залучено її правонаступника Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області до участі в даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 22.07.2021 замінено відповідача за зустрічним позовом та залучено його правонаступника Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області до участі в даній справі в якості відповідача.

Ухвалою судді від 24.11.2021 заяву представника відповідача - позивача ОСОБА_2 адвоката Якименка О.О. про зміну підстав зустрічного позову в даній цивільній справі прийнято до розгляду.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно акта оцінки від 22.08.1994 в складі комісії у складі голови правління садового товариства «Лісова поляна» Храбан А.А., замісника голови СТ «Лісова поляна» Лисецького Л.П., члена СТ «Лісова поляна» старшого вулиці Тутова Є.Є., від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 перейшло право на садову ділянку № НОМЕР_1 площею 500 кв.м. в СТ «Лісова поляна».

21.06.2000 позивачу на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН№ 1889, який посвідчує його право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна».

Як вбачається із опису зовнішніх меж земельної ділянки по Державному акту, земельна ділянка позивача від А до Б межує із земельною ділянкою АДРЕСА_1 .

Будучи членом СТ «Лісова поляна» та користуючись ділянкою, що належить позивачу на праві приватної власності, остання сплачувала членські внески.

20.05.2019 позивач уклала із Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» договір №2524 на виконання землевпорядних робіт з метою виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (присадибна ділянка) на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Однак, листом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №6541 від 21.10.2019 позивача повідомлено про те, що земельній ділянці раніше присвоєно кадастровий номер :01:003:0424 та зареєстровано право власності за ОСОБА_2 .

Після того, коли позивач довідалась про те, що її земельна ділянка була оформлена у власність ОСОБА_2 , вона письмово звернулась до Некрасовської сільської ради щодо правового статусу земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0502 га для садівництва, на яке виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради хоч і було надано відповідь №258 від 05.12.2019, однак чітких та обґрунтованих пояснень, крім посилання на норми законодавства, із даної відповіді не отримано.

До того ж, для встановлення обставин щодо приналежності земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить позивачу на праві власності, кадастрового номеру :01:003:0424 та наявності нового власника її земельної ділянки, позивачка звернулась із заявою від 22.11.2019 до Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

На дану заяву Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було надіслано відповідь №926/405-19- 20 від 28.11.2019, у якій вказано, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0424 площею 0,0500 га, місце розташування - Вінницька область Вінницький район, Некрасовська сільська рада, СТ «Лісова поляна», ділянка № НОМЕР_1 , цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.03.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 15.11.2018 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Також в листі було вказано, що дана документація із землеустрою була розроблена на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 10 вересня 2018 року №2-11806/15-18-СГ.

Позивач звернулась із заявою від 02.06.2020 до Головного правління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо надання їй інформації, на що було отримано відповідь №0-2-0.2-5112/2- Л від 25.06.2020, де зазначено, що згідно відомостей Державного земельного кадастру, отриманих в результаті взаємодії інформаційних систем державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради зареєстроване речове право за ОСОБА_2 , 11.04.2019 №31179789.

До того ж, із витягу Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єктом нерухомості визначено земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0424, площею 0,05 га. Рішенням про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Оленою Вячеславівною на підставі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 2-4020/15-19/СГ, виданого 29.03.2019, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області дану земельну ділянку зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2

17.07.2020 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було надіслано адвокатський щодо надання належним чином завіреної копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.03.2019 №2-4020/15-19/СГ.

На даний запит було надіслано лист №0-2-0.3-6031 від 24.07.2020, до якого було додано завірену копію вищезазначеного наказу «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено розробку Технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва ОСОБА_2 території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (СТ «Лісова поляна», діл. № НОМЕР_1 ), площею 0,0500 га із кадастровим номером :01:003:0424 - для індивідуального садівництва (код цільового призначення - 01.05).

Також, 29.07.2020 було надіслано адвокатський запит директору ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою Ярославському Я.І. щодо надання належним чином завіреної копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0500 га, ділянка № НОМЕР_1 розташована в СТ «Лісова поляна» Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка була розроблена ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» 15.11.2018.

На даний запит від ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надійшов лист за № 4415 від 04.08.2020, до якого було додано завірену копію технічної документації із землеустрою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0500 га, ділянка № НОМЕР_1 , яка розташована в СТ «Лісова поляна» Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 2018.

Відтак, позивач вважає вищевказаний наказ та рішення незаконні, такі, що підлягають скасуванню, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 1889 від 21.06.2000 виданий на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 є чинним та в установленому законом порядку скасований не був, а тому є гарантією права власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0502 га, видану для садівництва, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна».

На вказану позовну заяву державним кадастровим реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк О.В. надано відзив, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову в частині вимог, що пред`явлені до неї та просить відмовити в задоволенні позову повністю з наступних підстав.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяжень вбачається, що 11.04.2019 державним реєстратором Бадюк О.В. здійснено державну реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,05 га з кадастровим номером :01:003:0424 за ОСОБА_2 . Підставою вчинення реєстрації речових прав були: Наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність 2-4020/15-19СГ, виданий 29.03.2019 Головним управлінням держгеокадастру у Вінницькій області.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції чинній на день грації - (Закон №1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень х прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих в паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відповідно до ст.5 Закону №1952-ІУ, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до пункту 1 ч.3 ст.10 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів ітам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до пункту 3 ч.3 ст. 10 Закону, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Статтею 18 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до п.12 Порядку Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, вчинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

У відповідності до п. 40 Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Приписами ст. 28 Закону №1952-ІУ, рішення органів державної влади або і органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів І та 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, під час розгляду заяви та документів, доданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 10-1 Порядку, під час формування та реєстрації щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, шо містяться в Державному земельному кадастрі та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

12.07.2017 Постановою Кабінету Міністрів України №509 затверджено «Порядок доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру», який визначає механізм безпосереднього доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно до відомостей Державного земельного кадастру та користування такими відомостями під час проведення державної кастрації речових прав на земельні ділянки шляхом інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Державним земельним кадастром, а саме: пункт 3. інформаційна взаємодія здійснюється на центральному рівні в електронному вигляді телекомунікаційними каналами зв`язку; пункт 7. під час здійснення інформаційної взаємодії задіяні такі інформаційні системи: Мін`юст - Державний реєстр прав; Держгеокадастр - Державний земельний кадастр; пункт 8. Доступ до відомостей про земельну ділянку, у тому числі до відомостей про власників, користувачів земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, забезпечується шляхом автоматичного формування за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав пошукового запиту за кадастровим номером земельної ділянки під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, їх обтяжень.

Частиною 2 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в країні», ч.2 ст.19, ч.1, 3 ст.140 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем дотримано усі визначені законом вимоги при здійсненні державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, докази здійснення запиту до Державного Земельного Кадастру містяться в матеріалах реєстраційної справи.

Під час вчинення реєстраційних дій, державним реєстратором отримано відомості із Державного земельного кадастру, із яких убачалась лише державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Відтак, на день здійснення державної реєстрації права власності землі за ОСОБА_2 державним реєстратором надіслано запити шляхом електронної взаємодії, як то визначено законодавчими нормами, та отримано інформацію з Державного земельного кадастру, згідно якої відомості щодо наявності зареєстрованого права власності на земельну ділянку за іншими особами були відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, на момент прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно діяла у спосіб та в межах повноважень, визначеними законом.

Виходячи із наведеного у позовній заяві, у державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено Державою функції на здійснення реєстрації права власності, відсутній спір про право із позивачем, останнім також не доведено порушення його особистих майнових та немайнових прав, свобод та інтересів, як то зазначено чиним законодавством. Мотиви щодо скасування державної реєстрації, наведені у позові, є безпідставними, спростовуються нормами матеріального та процесуального права. Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно не вчиняв будь - яких дій, в результаті яких би настали юридичні наслідки для позивача, відтак, відсутні підстави для скасування державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку.

Також, представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Тиховським М.О. надано суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій відповідач просить відмовити в позові з огляду на наступне.

В серпні 2018 року до Головного управління звернулась ОСОБА_2 в порядку ч.6 ст. 118 ЗК України з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га у власність для ведення садівництва на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. До клопотання були надані викопіювання бажаної земельної ділянки, довідка Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, викопіювання з плану організації об`єднання садово-городнього масиву «Лісова поляна», розташованого на території Некрасівської сільської ради за межами населеного пункту, довідка №28 від 17.06.2017 за підписом голови правління садово-городнього масиву «Лісова Поляна».

Відповідно до довідки Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, виданій члену об`єднання садово - городнього масиву «Лісова поляна» ОСОБА_2 , про те, що вона користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,05 га.

Вищезгадана земельна ділянка до 2002 року не приватизувалась.

Відповідно до довідки за підписом голови правління садово-городнього масиву «Лісова поляна» №28 від 17.06.2017, виданій ОСОБА_2 , їй виділена в користування садова ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,05 га. Довідка видана для оформлення документів на приватизацію садової ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статі, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів

України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства і який

реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

У відповідності до пп. 31 п. 4 Положення №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно пп.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч. ч. 6,7 ст. 118 ЗК України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ч.7 ст.118 ЗК України Головним управлінням було прийнято наказ від 10.09.2018 №2-11806/15-18-СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення земельної ділянки площею 0,0500 га (СТ «Лісова поляна» ділянка № НОМЕР_1 ) на території Некрасівської сільської ради Вінницького району.

Після чого, в березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до головного управління з клопотанням про затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки площею 0,500 га на території Некрасівської сільської ради Вінницького району. До вищезазначеного клопотання була додана технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0500 га (СТ «Лісова поляна» ділянка № НОМЕР_1 ) на території Некрасівської сільської ради Вінницького району та витяг з ДЗК на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як наслідок, за результатом розгляду клопотання ОСОБА_2 та у відповідності до положень ч.9 ст. 118 ЗК України Головним управлінням було прийнято наказ від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

Тобто, Головне управління діяло відповідно до вимог

Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України (в ред. 2007 року) земельна ділянка - це частина земної поверхні з

установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до п.1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 N 174 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за N 641/7962 (в ред. 2007 року) державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Згідно п.2.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, який регулював процедуру реєстрації земельної ділянки,

виконавець робіт (виконавець робіт - суб`єкт господарювання, який має ліцензію провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт) формує та надає реєстратору обмінний

- файл обміну даними результатів землевпорядних

з електронному вигляді) разом з технічною документацією. Обмінний

файл надається реєстратору на гнучкому магнітному носії або компакт-диску. Цифрові носії повинні бути марковані. Маркування має відображати таку інформацію: кадастровий номер кварталу, до якого належить земельна ділянка (ділянки); порядковий номер носія та загальну кількість носіїв у комплекті; назву виконавця робіт, прізвище, ім`я та по батькові представника виконавця робіт; дату запису інформації на цифровий носій.

З урахуванням положень відповідного порядку, внесення земельної ділянки до Державного земельного реєстру здійснювалось на основі розробленої документації та обмінного файлу поданого розробником документації.

Відповідно до ст.125 ЗК України Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Станом на момент прийняття оскаржуваного наказу земельна ділянка, на яку претендує позивач була вільною, речові права на яку не були зареєстровані, тому Головне управління вважає безпідставною позовну вимогу визнання недійсним та скасування наказу Головного управління від 29.03.2019.

Представником відповідача позивача ОСОБА_2 адвокатом Якименком О.О. було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в яких представник вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

В установленому законом порядку ОСОБА_2 була прийнята в члени садово городнього масиву «Лісова поляна» і їй була надана в користування земельна ділянка, яка знаходилася в занедбаному стані це було місце здиковілих зарослів, місце стихійного смітника, куди скидався увесь непотріб, який створював для землекористувачів сусідніх ділянок нестерпні умови перебування, а для правління садово-городнього масиву «Лісова поляна» - постійна проблема з благоустрою.

Два роки ОСОБА_2 разом зі своїми членами сім`ї, облаштовувала земельну ділянку - вивозили сміття та непотріб, завозили землю, огородили. Лише на третій рік ОСОБА_2 почала її використовувати для вирощування городини, насаджуючи багаторічні кущі та дерева.

Закономірно, що ОСОБА_2 у встановленому порядку звернулася щодо приватизації земельної ділянки.

Перше, що вчинили органи, які уповноважені на приватизацію - це перевірили щодо відсутності власників земельної ділянки.

Так, відповідно до довідки Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,05 га. Вищезгадана земельна ділянка до 2002 року не приватизувалась.

Відповідно до довідки голови правління садово-городнього масиву «Лісова поляна» №28 від 17.06.2017, ОСОБА_2 виділена в користування садова ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,05 га. Довідка видана для оформлення документів на приватизацію садової ділянки.

А також були отримані викопіювання земельної ділянки, викопіювання з плану організації об`єднання громадян садово-городнього масиву «Лісова поляна», розташованого на території Некрасівської сільської ради за межами населеного пункту.

Отже, не було жодних перешкод щодо прийняття рішень про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 .

Вперше про свої права на земельну ділянку заявила ОСОБА_1 в листопаді 2019 року (згідно дати письмових звернень),

посилаючись на те, що її 21.06.2000 на підставі рішення 7 сесії 22

скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, який посвідчує її право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів.

19 років ОСОБА_1 мовчала про державний акт, не

здійснювала будь-яких дій, які притаманні власнику земельної ділянки і тепер, коли ОСОБА_2 облагородила земельну ділянку та отримала її у

власність - заявила про свої права.

Державний акт, який пред`явив в суд представник позивача, є неналежним та недостовірним доказом.

Так, в державному акті від 21.06.2000 вказано, що на підставі

рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0502 га. Проте, не вказано підстав до видачі самого державного акту.

З огляду на його зміст випливає, що державний акт склав та видав

особисто голова Некрасівської сільської ради, що не передбачено жодним нормативним актом.

Про державний акт від 21.06.2000 невідомо а ні

Некрасівській сільській Раді, а ні правлінню садово-городнього масиву «Лісова Поляна», про що свідчать вищевказані довідки Некрасівської сільської ради від 25.07.2018 та голови правління садово-городнього масиву «Лісова Поляна» №28 від 17.06.2017.

В державному акті від 21.06.2000 зазначається, що другий

примірник акту зберігається в Некрасівській сільській раді і акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Державний акт від 21.06.2000 видано та складено в порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.19999 N 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року, в редакції станом на 21.06.2000.

Державний акт не видано на підставі рішення ради - порушено п. 1.4 Інструкції - Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради

Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної,

сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної,

районної, Київської і Севастопольської міських державних

адміністрації, міської, селищної, сільської ради.

При складанні державного акту не перенесено в натуру на місцевість ) меж земельної ділянки та не закріплено їх довгостроковими межовими знаками - порушено п. 1.12 Інструкції - складання державного акта на право власності на

земельну ділянку або право постійного користування земельною

ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам,

підприємствам, установам, організаціям та об`єднанням громадян

всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість)

меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими

знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому

порядку проектом відведення цієї ділянки.

При складанні державного акту не була розроблена технічна документація - порушено п. 1.15 Інструкції - розробку технічної документації з складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.).

Згідно п.1.16 Інструкції - технічна документація зі складання державного акта о приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта ; журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження

земельної ділянки із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

На державному акті відсутня гербова печатка та сторінка з зображенням плану земельної ділянки підписана не начальником районного відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, а інженером землевпорядником - порушено п. 2.11 Інструкції - державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або па право постійного користування землею складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою, сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України). Крім цього представник позивача надав суду ксерокопію акту, оригінал - невідомо де знаходиться.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що вона в установленому законом порядку була прийнята в члени садово - городнього масиву « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і їй була надана в користування земельна ділянка, яка знаходилася в занедбаному стані. Два роки вона облаштовувала земельну ділянку - вивозила сміття та непотріб, завозила землю тощо і лише на третій рік почала її використовувати для вирощування городини, насаджуючи багаторічні кущі та дерева.

В установленому порядку звернулася щодо приватизації земельної ділянки, що і було задоволено: у відповідності до наказу головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ, державний реєстратор реєстрував за позивачем права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 кадастровий номер :01:003:0424.

Тільки після цього про свої права на земельну ділянку заявила ОСОБА_1 та посилаючись на те, що її 21.06.2000 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, який посвідчує її право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів, пред`явила позов.

Проте державний акт, який пред`явила в суд ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону.

Так, орган, який видав Державний акт - не відає про його видачу.

Відповідно до довідки Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,05 га. Вищезгадана земельна ділянка до 2002 року не приватизувалась.

Проте в державному акті зазначається, що другий примірник акту збергіається в Некрасівській сільській раді.

Правління садово-городнього масиву «Лісова поляна», яке надавало земельну ділянку в користування - не відає про її приватизацію в 2000 році.

Так, відповідно до довідки голови правління садово-городнього масиву «Лісова поляна» №28 від 17.06.2017, ОСОБА_2 виділена в користування садова ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,05 га. Довідка видана тля оформлення документів на приватизацію садової ділянки.

19 років ОСОБА_1 мовчала про державний акт, не здійснювала будь-яких дій, які притаманні власнику земельної ділянки.

В Державному акті вказано, що на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0502 га, однак не вказано підстав для видачі самого державного акту.

З огляду на зміст державного акту він складений та виданий особисто головою Некрасівської сільської ради, що не передбачено жодним нормативним актом.

Таким чином, сільський голова перевищив свої повноваження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та ч місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Законами України.

Державний акт видано та складено в порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право пості на землю і право постійного користування землею, договорів на во тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999, в редакції станом на 21.06.2000).

Державний акт не видано на підставі рішення ради - порушено п. 1.4 Інструкції - державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради країни, Верховної Ради Автономної Республіки Крим обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради; при складанні державного акту не перенесено в натурі (на місцевість) межі земельної ділянки та не закріплено їх довгостроковими межовими знаками - порушено п. 1.12 І інструкції -укладання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

При складанні державного акту не була розроблена технічна документація - порушено п. 1.15 Інструкції (Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації за формою згідно з додатком 8, яка видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України на підставі доручення відповідного органу, яким було прийнято рішення про передачу, надання або продаж земельної ділянки).

Згідно п.1.16 Інструкції - технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки; висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; журнал польових вимірювань; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

На державному акті відсутня гербова печатка та сторінка з зображенням плану земельної ділянки підписана не начальником районного відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, а інженером - землевпорядником - порушено п. 2.11 Інструкції (Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою. Сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України).

Також, як підставу про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю позивач відповідач зазначає те, що відповідно до листа архівного відділу ВРДА від 06.09.2021 №01-23/456, в протоколі від 16.11.1996 7 сесії 22 скликання Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено.

За наведених обставин ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 1889, виданий Некрасівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 21.06.2000 ОСОБА_1 про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів.

В судове засідання 25.05.2022 представник позивача відповідача ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. не з`явився, по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. В судове засідання, яке було призначено на 15.00 год. 10.03.2022 представник позивача відповідача ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. також не з`явився, попередньо надавши суду клопотання про проведення судової земельно технічної експертизи та про залучення доказів до матеріалів справи.. Заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав.

В судове засідання представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та державний кадастровий реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк О.В. в судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначили, що при розгляді справи просять врахувати обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача позивача ОСОБА_2 адвокат Якименко О.О. в судове засідання 25.05.2022 не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та у відсутність ОСОБА_2 , пред`явлені первісні вимоги ОСОБА_1 не визнає, заперечує щодо їх задоволення з підстав, викладених в письмовому вигляді у вступному слові; пред`явлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує та просить їх задоволити.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом - Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, будучи судом належним чином та в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення ст.223 ЦПК України, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно акта оцінки від 22.08.1994 в складі комісії у складі голови правління садового товариства «Лісова поляна» Храбан А.А., замісника голови СТ «Лісова поляна» Лисецького Л.П., члена СТ «Лісова поляна» старшого вулиці Тутова Є.Є., від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 перейшло право на садову ділянку № НОМЕР_1 площею 500 кв.м. в СТ «Лісова поляна» (т.1 а.с. 9).

21.06.2000 позивачу на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН№ 1889, який посвідчує його право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна» (т.1 а.с. 11 - 14).

Як вбачається із опису зовнішніх меж земельної ділянки по Державному акту, земельна ділянка позивача від А до Б межує із земельною ділянкою №155.

Будучи членом СТ «Лісова поляна» та користуючись ділянкою, що належить позивачу на праві приватної власності, остання сплачувала членські внески (т.1 а.с.15).

20.05.2019 позивач уклала із Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» договір №2524 на виконання землевпорядних робіт з метою виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (присадибна ділянка) на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (т.1 а.с. 16).

Листом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №6541 від 21.10.2019 позивача повідомлено про те, що земельній ділянці раніше присвоєно кадастровий номер :01:003:0424 та зареєстровано право власності за ОСОБА_2 (т.1 а.с. 17).

Згідно повідомлення відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №926/405-19- 20 від 28.11.2019, земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0424 площею 0,0500 га, місце розташування - Вінницька область Вінницький район, Некрасовська сільська рада, СТ «Лісова поляна», ділянка № НОМЕР_1 , цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.03.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 15.11.2018 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Також в листі було вказано, що дана документація із землеустрою була розроблена на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 10 вересня 2018 року №2-11806/15-18-СГ (т.1 а.с. 19).

Як вбачається з повідомлення Головного правління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.2-5112/2- Л від 25.06.2020, згідно відомостей Державного земельного кадастру, отриманих в результаті взаємодії інформаційних систем державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради зареєстроване речове право за ОСОБА_2 , 11.04.2019 №31179789 (т.1 а.с. 19).

Згідно витягу Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єктом нерухомості визначено земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0424, площею 0,05 га. Рішенням про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Оленою Вячеславівною на підставі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 2-4020/15-19/СГ, виданого 29.03.2019, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області дану земельну ділянку зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 (т.1 а.с. 21, 24).

Як вбачається з копії вищезазначеного наказу «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено розробку Технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва ОСОБА_2 на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (СТ «Лісова поляна», діл. № НОМЕР_1 ), площею 0,0500 га із кадастровим номером :01:003:0424 - для індивідуального садівництва (код цільового призначення - 01.05).

Згідно повідомлення архівного відділу Вінницької РДА № 01-23/456 від 06.09.2021, в протоколі від 16.11.1996 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено (т.2 а.с. 232).

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції чинній на день грації - (Закон №1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень х прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих в паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відповідно до ст.5 Закону №1952-ІУ, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до пункту 1 ч.3 ст.10 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів ітам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до пункту 3 ч.3 ст. 10 Закону, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Статтею 18 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до п.12 Порядку Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, вчинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

У відповідності до п. 40 Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Приписами ст. 28 Закону №1952-ІУ, рішення органів державної влади або і органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів І та 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, під час розгляду заяви та документів, доданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 10-1 Порядку, під час формування та реєстрації щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, шо містяться в Державному земельному кадастрі та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

12.07.2017 Постановою Кабінету Міністрів України №509 затверджено «Порядок доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру», який визначає механізм безпосереднього доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно до відомостей Державного земельного кадастру та користування такими відомостями під час проведення державної кастрації речових прав на земельні ділянки шляхом інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Державним земельним кадастром, а саме: пункт 3. інформаційна взаємодія здійснюється на центральному рівні в електронному вигляді телекомунікаційними каналами зв`язку; пункт 7. під час здійснення інформаційної взаємодії задіяні такі інформаційні системи: Мін`юст - Державний реєстр прав; Держгеокадастр - Державний земельний кадастр; пункт 8. Доступ до відомостей про земельну ділянку, у тому числі до відомостей про власників, користувачів земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, забезпечується шляхом автоматичного формування за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав пошукового запиту за кадастровим номером земельної ділянки під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, їх обтяжень.

Частиною 2 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в країні», ч.2 ст.19, ч.1, 3 ст.140 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем дотримано усі визначені законом вимоги при здійсненні державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, докази здійснення запиту до Державного Земельного Кадастру містяться в матеріалах реєстраційної справи, з яких вбачалась лише державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статі, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів

України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства і який

реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

У відповідності до пп. 31 п. 4 Положення №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно пп.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч. ч. 6,7 ст. 118 ЗК України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ч.7 ст.118 ЗК України Головним управлінням було прийнято наказ від 10.09.2018 №2-11806/15-18-СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення земельної ділянки площею 0,0500 га (СТ «Лісова поляна» ділянка № НОМЕР_1 ) на території Некрасівської сільської ради Вінницького району.

Після чого, в березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до головного управління з клопотанням про затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки площею 0,500 га на території Некрасівської сільської ради Вінницького району. До вищезазначеного клопотання була додана технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0500 га (СТ «Лісова поляна» ділянка № НОМЕР_1 ) на території Некрасівської сільської ради Вінницького району та витяг з ДЗК на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як наслідок, за результатом розгляду клопотання ОСОБА_2 та у відповідності до положень ч.9 ст. 118 ЗК України Головним управлінням було прийнято наказ від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

Тобто, Головне управління діяло відповідно до вимог

Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України (в ред. 2007 року) земельна ділянка - це частина земної поверхні з

установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до п.1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 N 174 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за N 641/7962 (в ред. 2007 року) державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Згідно п.2.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, який регулював процедуру реєстрації земельної ділянки,

виконавець робіт (виконавець робіт - суб`єкт господарювання, який має ліцензію провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт) формує та надає реєстратору обмінний

- файл обміну даними результатів землевпорядних

з електронному вигляді) разом з технічною документацією. Обмінний

файл надається реєстратору на гнучкому магнітному носії або компакт-диску. Цифрові носії повинні бути марковані. Маркування має відображати таку інформацію: кадастровий номер кварталу, до якого належить земельна ділянка (ділянки); порядковий номер носія та загальну кількість носіїв у комплекті; назву виконавця робіт, прізвище, ім`я та по батькові представника виконавця робіт; дату запису інформації на цифровий носій.

З урахуванням положень відповідного порядку, внесення земельної ділянки до Державного земельного реєстру здійснювалось на основі розробленої документації та обмінного файлу поданого розробником документації.

Відповідно до ст.125 ЗК України Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Станом на момент прийняття оскаржуваного наказу земельна ділянка, на яку претендує позивач була вільною, речові права на яку не були зареєстровані, тому є безпідставною позовну вимогу про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління від 29.03.2019.

Відповідно до довідки Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,05 га; вищезгадана земельна ділянка до 2002 року не приватизувалась (т.1 а.с. 37).

В державному акті від 21.06.2000 вказано, що на підставі

рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0502 га, однак не вказано підстав до видачі самого державного акту.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та ч місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Законами України.

Державний акт видано та складено в порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право пості на землю і право постійного користування землею, договорів на во тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999, в редакції станом на 21.06.2000).

Державний акт не видано на підставі рішення ради - порушено п. 1.4 Інструкції - державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради країни, Верховної Ради Автономної Республіки Крим обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради; при складанні державного акту не перенесено в натурі (на місцевість) межі земельної ділянки та не закріплено їх довгостроковими межовими знаками - порушено п. 1.12 І інструкції -укладання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

При складанні державного акту не була розроблена технічна документація - порушено п. 1.15 Інструкції (Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації за формою згідно з додатком 8, яка видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України на підставі доручення відповідного органу, яким було прийнято рішення про передачу, надання або продаж земельної ділянки).

Згідно п.1.16 Інструкції - технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки; висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; журнал польових вимірювань; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

На державному акті відсутня гербова печатка та сторінка з зображенням плану земельної ділянки підписана не начальником районного відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, а інженером - землевпорядником - порушено п. 2.11 Інструкції (Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою. Сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України).

З огляду на зміст оскаржуваного державного акту випливає, що його склав та видав особисто голова Некрасівської сільської ради, що не передбачено жодним нормативним актом.

Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених Законом.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про захоронення вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтованими та такими, які слід задоволити.

При розгляді даної справи суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09.12.1994 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р.).

Такі висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 607/9865/16-ц.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. (т.1 а.с.1).

Враховуючи повне задоволення вимог відповідача позивача, з ОСОБА_1 та місцевого бюджету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 378, 386, 393 ЦК України, ст. 118, 122, 125 ЗК України, ст. ст. 4, 10, 16, 76, 133, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 1889, виданий Некрасівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 21.06.2000 ОСОБА_1 про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 та місцевого бюджету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, , що розташована в с. Якушинці, вул. Новоселів, буд. №1, Вінницького району Вінницької області, в рівних частках, на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко