Справа № 202/26/18
Провадження № 2/202/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря судового засідання Калантаєнко Д.В.,

розглянувши в загальному позовному провадженні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою за результатом розгляду якого просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 51 044,18 грн., яка складається із тіла кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 39033,21 грн., заборгованість за відсотками 12 010,97 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що між 11 квітня 2013 року між сторонами була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви №005-03515-110413. На підставі якої відповідачу було відкрито кредитний ліміт у розмірі 45 400,00 грн., проте в порушення умов договору свої зобов`язання з повернення кредиту, відсотків, відповідач належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Повністю заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач надав суду письмовий відзив за змістом якого вважав, що позивачем не доведено жодним належним, достатнім та допустимим доказом: факт укладення кредитного договору між сторонами на конкретних умовах, передачу кредитних коштів у розпорядження відповідача та факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

ІІ. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

17 січня 2018 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська відкрито спрощене позовне провадження (суддя Зосименко С.Г.).

5 квітня 2018 року подано письмовий відзив на позовну заяву.

27 квітня 2018 року стороною відповідача подано клопотання про витребування доказів (кредитної справи, заяви на видачу готівки, меморіального ордеру, доказів зарахування кредитних коштів на картку відповідача, графіку погашення кредиту, платіжних доручень, та інше).

Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року, клопотання задоволено, витребувано з банку копію кредитної справи та первинних бухгалтерських документів.

14 липня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» на виконання вимог ухвали від 27 квітня 2018 року надано частково документи (не надано первинних бухгалтерських документів).

8 жовтня 2018 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у справі, за клопотанням відповідача, призначено судову економічну експертизу.

9 листопада 2018 року із експертної установи надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, яке було направлено ПАТ «Дельта Банк».

10 грудня 2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана цивільна справа була розподілена судді Кухтіну Г.О., у зв`язку із відстороненням від посади судді ОСОБА_2

3 квітня 2019 року від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, у зв`язку і ненаданням необхідних додаткових матеріалів для проведення дослідження.

8 квітня 2019 року суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Кухтіним Г.О. прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

18 червня 2019 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів, а саме документів необхідних для проведення економічної експертизи, згідно клопотання експерта.

29 серпня 2019 року ухвалою суду клопотання відповідача задоволено, витребувано запитувані документи, закрито підготовче провадження, яка була отримана банком згідно повідомлення про вручення (т.1 а.с.191).

Ухвалою суду від 21.03.2022 року замінено сторону позивача.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Як вбачається із змісту заяви №005-03515-110413 від 11 квітня 2013 року, Публічне акціонерне товариство Дельта Банк та ОСОБА_1 уклали кредитну угоду, шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 2 вищевказаного договору, Банк відкриває відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 2.3 частини 2 Договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 45 400, 00 грн.

Пунктом 1 частини 3 сторони узгодили, що на умовах визначених в цій Пропозиції, та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 року, протокол №14 і Тарифів Банку, зазначених в п.2.6. частини 2 цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цією Пропозиції, уклали Договір на невизначений строк дії, в тому числі на умовах передбачених даною пропозицією.

Позивачем у підтвердження своїх позовних вимог надано суду Тарифи на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет Кредитна картка №1 ЕВОЛЮЦІЯ ЛОЯЛЬНА у якому зазначено послуги та операції банку, їх тарифи та умови сплати.

Згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача по укладеному з ПАТ Дельта Банк договору станом на 29 листопада 2017 року становить 52 169,18 грн., яка складається із тіла кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 39033,21 грн., заборгованість за відсотками 12 010,97 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн., пеня 1125,00 грн.

Також на підтвердження кредитних зобов`язань між сторонами позивачем надано Умови надання кредитної картки Тарифний пакет «Кредитна картка «1 ЕВОЛЮЦІЯ ЛОЯЛЬНА», Дозвіл фізичної особи на обробку персональних даних та Анкету позичальника.

В той же час, суд звертає увагу, що позивачем не було надано Правила банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 року, що є складовою кредитної угоди, підписаної сторонами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Згідно вказаної норми зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів, можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до частини другої цієї статті права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №1254, яке було чинним на час виникнення кредитних правовідносин, виписки з особових рахунків клієнта є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Це саме передбачено у п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 4 липня 2018 року №75.

Таким чином, суд вважає, що виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який би доводив обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року (справа № 161/16891/15-ц).

Так, перелік касових (первинних) документів при проведенні касових операцій банків з клієнтами передбачений ч.1.1 гл. 4.1 розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 № 174, чинний на момент звернення з позовною заявою (5 січня 2018 року).

До таких касових документів належать заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав, квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Таким чином, кожна операція (дія) банку повинна підтверджуватися певними документами бухгалтерського обліку.

Відсутність первинних бухгалтерських документів про розмір видачі кредитних коштів відповідачу унеможливлює визначення судом розміру заборгованості та її наявність взагалі.

Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження обставин надання кредитних коштів відповідачу надано не було, не встановлено цього і в судовому засіданні. У зв`язку із чим, суд не може вважати доведеним такий факт на підставі наявного розрахунку, оскільки на припущенні судове рішення ґрунтуватись не може. Не є таким доказом, на думку суду, надані позивачем заява №005-03515-110413 підписана, оскільки нею лише підтверджено намір останнім відкрити поточний рахунок, операції за яким можна здійснювати з використанням платіжних засобів, встановити ліміт кредитної лінії та рахунку, прийняття банком пропозиції щодо укладення договору. Не можуть бути таким доказом, на думку суду, й Тарифи на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки Тарифний пакет Кредитна картка №1 ЕВОЛЮЦІЯ ЛОЯЛЬНА, оскільки не підтверджують розмір кредитних коштів, які мав отримати відповідач, а також суму наявного боргу, а лише встановлюють плату за послуги банку.

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Таким чином, розглянувши матеріали даної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитною лінією слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 76, 81, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст..626, 526, 530, 1054, 1069 ЦК України, ст.9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (м.Київ, вул.Набережна-Лугова, 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін