25.04.2022 Єдиний унікальний номер 205/598/22
Єдиний унікальний номер судової справи:205/598/2022
Номер провадження: 2/205/1522/2022
25 квітня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі судового засідання Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк», про захист прав споживачів та про зобов`язання вчинити певні дії,-
І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Приватбанк», про захист прав споживачів та про зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач вказує, що 18.12.2021 року не встановлені особи, не санкціоновано, без згоди позивача використовуючи доступ до системи банкінг «Приват24» із вищевказаного кредитного (карткового) рахунку здійснили списання кредитних коштів у загальному розмірі 199 882 грн. 14 коп., разом із комісією 8 457 грн. 01 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 17.12.2021 року по 18.12.2021 року.
Позивач зазначає, що всі зазначені трансакції були здійснені вночі 18.12.2021 у зв`язку із чим 21.12.2021 року ним було отримано у банку виписки по своїм картковим рахункам. І того ж дня, 21.12.2021 року у зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до органу досудового розслідування - Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України.
Оскільки мав місце факт списання та знання з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів, що не відповідає волевиявленню позивача, а відповідач покладені обов`язки не виконав, чим порушив право позивача, як споживача фінансових послуг, тому позивач змушений звернутися до суду та просити суд: 1) зобов`язати відповідача зарахувати на рахунок позивача безпідставно списані внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року кошти у розмірі 199 882 грн. 14 коп.; 2) зобов`язати відповідача відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку позивача НОМЕР_2 у розмірі 199 882 грн. 14 коп.; 3) зобов`язати відповідача припинити нарахування позивачу процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року; 4) зобов`язати відповідача скасувати нараховані позивачу проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Заяв (клопотань) з процесуальних питань в межах розгляду даної цивільної справи до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом також встановлено, що 18.12.2021 року із кредитного (карткового) рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 відкритого в Акціонерному товаристві «Приватбанк» для обслуговування кредиту відбулося несанкціоноване, без відома та згоди позивача, списання кредитних коштів у загальному розмірі 199 882 грн. 14 коп., разом із комісією 8 457 грн. 01 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 17.12.2021 року по 18.12.2021 року.
Також судом встановлено, що 18.12.2021 року всі кошти були зняті невідомою особою (особами) із карткового рахунку картка «Універсальна» ( НОМЕР_3 ) (рахунок НОМЕР_4 ) шляхом переказів на інші картки через додаток Приват 24 та шляхом зняття готівки у банкоматах у м. Києві, всього на загальну суму 229 грн. 455 грн., у тому числі сума комісій - 600 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку за період з 17.12.2021 року по 18.12.2021 року.
Матеріалами справи також підтверджено, що 28.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Приватбанк» із заявою про зупинення нарахування відсотків, виклавши усі обставини щодо незаконності списання коштів із його рахунків.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку
Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Відповідно до п. 14.12.ст. 14 Закону України від 05.04.2001, № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно п. п. 14.14.; 14.16. ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.
Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 9 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до Банку із заявою про блокування кредитної картки, та до правоохоронних органів з приводу заволодіння невідомою особою грошовими коштами шляхом зняття таких коштів з кредитної картки .
В даному випадку суд вважає, що позивач своєчасно повідомив банк про використання його платіжної картки іншою особою, тобто виконав вимоги Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» щодо зберігання спеціального платіжного засобу (картки), контролювання руху коштів та повідомлення банку про платіжну операцію, а тому, такий учасник справи не повинен нести відповідальності за вказані операції.
Будь-яких доказів того, що позивач сам сприяв , незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції суду не надано.
Також відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 23.09.2019 року (справа № 335/4131/18), оцінюючи ефективність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід враховувати, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
З матеріалів справи вбачається, що внаслідок протиправних дій невстановлених осіб незаконно списані кошти з рахунку позивача, в тому числі за рахунок кредиту, в зв`язку з чим зарахування на рахунок ОСОБА_1 безпідставно списаних внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року коштів у розмірі 199 882 грн. 14 коп., відновлення коштів кредитного ліміту на картковому рахунку НОМЕР_2 у розмірі 199 882 грн. 14 коп., а також припинення нарахування позивачеві процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року, та скасування вже нарахованих такому учаснику справи процентів і штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 18.12.2021 року. відповідає заявленому позивачем способу захисту.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволеню у їх повному обсязі.
Суд також зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач відповідно до вимог ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по справі у вигляді судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23,321, 625, 1066, 1068,1071,1073, 1092,1167 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 4, 5, 12,13,81,82,258 - 259, 280 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.