Справа № 357/3268/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква справу за заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого документа у справі № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16).

В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне.

06.01.2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору.

20.06.2017 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3268/16-ц (2-во/357/40/17) виправлено допущену описку у вищезазначеному виконавчому листі, а саме заначено дату народження боржника.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Отже правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Відповідно до частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Зазначені правові норми є загальними для всіх юридичних осіб.

Однак, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" банк або банки мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з підпунктом "г" підпункту 11 пункту 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Отже, вказаним Законом України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації та капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування вищевказаних загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку- правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2,1, протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019 року: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, прав і обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі вказаного вище передавального акту у відповідності до якого до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерного-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який: змінив назву:

- на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 р. про виключення з найменування банку слова «Республіканський»);

- на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 9 згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 р. про заміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про заміну найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства;

- на акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 р. про заміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про заміну найменування товариства на акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Віддповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що AT «Укрсоцбанк» станом на сьогоднішній день - припинено, юридичною особою-правонаступником є АТ «Альфа-Банк» (копія витягу з ЄДР додається).

Отже, внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору.

Виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно було пред`явити до виконання до 17.11.2019 року, оскільки за вказаною нормою закону строк пред`явлення виконавчого документа становить три роки.

Однак, згідно отриманої інформації від Автоматизованої системи виконавчого провадження та від Єдиного реєстру боржників, вбачається, що відкритих виконавчих проваджень за якими ОСОБА_1 виступала боржником, а ПАТ «Укрсоцбанк» стягувачем не було, отже вказаний вище виконавчий документ до виконання не пред`являвся.

На сьогоднішній день у відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 строк пред`явлення до виконання пропущений, оскільки він до виконання не пред`являвся.

Відібрати пояснення щодо не пред`явлення виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 до виконання у відповідальних працівників AT «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк»), які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається можливим, оскільки внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», AT «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність.

20.06.2021 в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 388/41/08- Пі від 24.09.2008, внаслідок систематичного невиконання останньою умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу післясудового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що оригінал виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн та 5797,37 грн судового збору - втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу післясудового супроводження (копія акту про втрату вказаних виконавчих документів додається).

Відібрати пояснення та вижити відповідних заходів реагування до юрисконсультів відділу післясудового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів АТ «Альфа-Банк», щодо втрати виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 та щодо його несвоєчасного пред`явлення до виконання та заміни в ньому сторони виконавчого провадження, не вбачається можливим, оскільки останні звільненні із займаних посад на підставі наказу про звільнення № 2803-К від 20.03.2020 та наказу про звільнення № 1215-К від 04.02.2021 (копії наказів додаються).

Просив суд замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору, а саме замінити стягувана з ПАТ «Укрсоцбанк», , на його правонаступника АТ «Альфа-Банк», ; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 до виконання; видати дублікат виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа в порядку виконання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява та матеріали цивільної справи № 357/3268/16-ц, згідно контрольного журналу передачі цивільних справ та матеріалів на розгляд судді, отримані суддею 22 грудня 2021 року.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Ухвалою судді від 22 грудня 2021 року заяву акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд справи на 30 грудня 2021 року о 09 год. 00 хв.

30 грудня 2021 року судове засідання по справі, в зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення учасників справи, було відкладено до 12 год. 30 хв. 27 січня 2022 року.

Заявник акціонерне товариство «Альфа-Банк» в судове засідання свого представника не направило, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. В прохальній частині заяви, просив суд розглянути заяву у відсутності його представника.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили..

Отже, сторони до суду не з`явилися, про день і час розгляду заяви були повідомленні в установленому законом порядку, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчих листів, видачу дублікатів виконавчих листів.

.Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи 357/3268/16-ц № провадження 2/357/1700/16, вважає, що заява акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 року по справі № 357/3268/16-ц № провадження 2/357/1700/16 задоволено частково позов ПАТ «Укрсоцбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 388/41/08-пі від 24.09.2008 року в сумі 386491,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк» 5797,37 грн. судового збору. Відмовлено публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» в задоволенні іншої частини позову. (а.с. 79-85).

Відповідачем ОСОБА_1 зазначене рішення було оскаржено до Апеляційного суду Київської області (а.с. 90-91).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу (а.с. 133-134).

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 року набрало законної сили 17 листопада 2016 року.

На виконання вищевказаного рішення, за заявою представника позивача ПАТ «УкрсоцБанк» від 28.11.2016 року за вх. № 34983 (а.с.137), на адресу позивача 06.01.2017 року було направлено поштовим відправленням виконавчий лист по справі № 357/3268/16-ц (а.с. 140).

Ухвалою суду від 20.06.2017 року заяву публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про виправлення описки у виконавчому листі було задоволено. Виправлену описку допущену при виготовленні виконавчого листа № 2/357/1700/16 357/3268/16-ц від 01.08.2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши дату народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 154).

Ухвала суду від 20.06.2017 року з відміткою про набрання законної сили, за заявою представника ПАТ «Укрсоцбанк» вх. 34157, була направлена працівниками суду 20.10.2017 року поштовим відправленням на адресу останнього.

Встановлено, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Однак, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" банк або банки мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з підпунктом "г" підпункту 11 пункту 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку- правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2,1, протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019 року: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, прав і обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі вказаного вище передавального акту у відповідності до якого до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерного-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який: змінив назву:

- на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 р. про виключення з найменування банку слова «Республіканський»);

- на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 9 згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 р. про заміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про заміну найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства;

- на акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 р. про заміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про заміну найменування товариства на акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що AT «Укрсоцбанк» станом на сьогоднішній день - припинено, юридичною особою-правонаступником є АТ «Альфа-Банк» (копія витягу з ЄДР додається).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, які є фізичною чи юридичною особою і мають вчинити певні дії. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Як визначено у ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 № 6-1355/10.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору, а тому суд вважає, що заява акціонерного товариства «Альфа-Банк» в частині заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору є такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заявника акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення пропущеного строку пред"явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі N 474/783/17, провадження N 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі N 2-504/11, провадження N 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі N 2-824/2009, провадження N 61-5388св18.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10 виклав правову позицію, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Згідно ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

На переконання суду, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02 червня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З урахуванням викладеного, виконавчий лист по справі № 357/3268/16-ц повинен був бути пред`явлений первісним стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» до виконання у строк до 17 листопада 2019 року.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому, відповідно до ст.89 ЦПК України, суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З судової практики поважними причинами для поновлення строку здебільшого визнаються отримання не з вини стягувачів виконавчих листів після закінчення пред`явлення їх до виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини ( факти порушення її прав ), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Отже, недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У своїй заяві акціонерне товариство «Альфа-Банк» зазначило, що з отриманої інформації від Автоматизованої системи виконавчого провадження та від Єдиного реєстру боржників, вбачається, що відкритих виконавчих проваджень за якими ОСОБА_1 виступала боржником, а ПАТ «Укрсоцбанк» стягувачем немає, а отже вказаний вище виконавчий документ до виконання не пред`являвся.

В обґрунтування вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник зазначив, що відібрати пояснення щодо не пред`явлення виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц від 06.01.2017 до виконання у відповідальних працівників AT «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк»), які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається можливим, оскільки внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», AT «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність.

Але, зазначене не може розцінюватися судом, як поважні причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема первісним стягувачем (кредитором).

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року п.37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, з врахуванням вимог ч.1 ст. 517 ЦК України, якою встановлено обов`язок первісного кредитора передати новому кредиторові інформацію яка є важливою для здійснення прав, що передаються, та того, що протягом тривалого періоду з моменту винесення рішення, стягувач не сприяв виконанню судового документу, дійсно не контролював його виконання, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, суд вважає, що підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання поважними відсутні.

З наданого акту про втрату документів № 1126 від 20.06.2021 року, вбачається, що в ході проведеної АТ «Альфа-Банк» внутрішньобанківської перевірки матеріалів кредитної справи позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 388/41/08- Пі від 24.09.2008, внаслідок систематичного невиконання останньою умов вказаного кредитного договору та звільнення відповідальних юрисконсультів відділу післясудового супроводження Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення кредитів, які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що оригінал виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору - втрачено, у зв`язку з недбалістю юрисконсультів відділу післясудового супроводження, які були звільненні із займаних посад на підставі наказу про звільнення № 2803-К від 20.03.2020 та наказу про звільнення № 1215-К від 04.02.2021.

Проте, відсутність виконавчого листа по справі № 357/3268/16-ц стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в кредитній справі та не володіння інформацією про його місцезнаходження, не є належними та достатніми доказами втрати оригіналу виконавчого документу.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 ( провадження № 14-308цс19 ), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Окрім того, акціонерне товариство «Альфа-Банк» затверджуючи рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до акціонерного товариства « Альфа-Банк» добровільно поклало на себе ризики можливої відмови судом в поновленні процесуальних строків та видачі дублікатів виконавчих листів по кредитним справам.

Отже, аналізуючи викладені обставини та докази, суд дійшов висновку, що заявник акціонерне товариство «Альфа-Банк» не надав доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт його втрати, а тому, в задоволенні вимог заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/3268/16-ц про стягнення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору та видачу його дублікату, суд вважає за необхідне відмовити.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 13, 263, 265, 273, 353, 354, 442, 433, 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положен ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого документа, - задовольнити частково.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» () на його правонаступника акціонерне товариство «Альфа-Банк» ( ) у виконавчому провадженні за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/3268/16-ц (2/357/1700/16) від 06.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 388/41/08-Пі від 24.09.2008 року в розмірі 386491,63 грн. та 5797,37 грн. судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов