Справа № 209/792/22
Провадження № 2/209/622/22
РІШЕННЯ

іменем України

06 червня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19 лютого 2018 року, близько 18.40 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Toyota RAV 4EV», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі електроопори № А-2, розташованої по вул. Таманській м. Кам`янське, скоїв наїзд на доньку позивача- пішохода ОСОБА_3 , яка була визнана потерпілою за кримінальним провадженням № 0000267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 24 травня 2018 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно вказаної підозри та висновків судово-медичної експертизи, 19.02.2018 року ОСОБА_2 , керуючи вищезгаданим автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, в результаті чого скоїв на потерпілу ОСОБА_3 , наїзд, спричинивши тим самим їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, лінійного перелому потиличної кістки праворуч з переходом на основу черепу, забійної рани та підапоневротечної гематоми в потиличній області, поверхневої забійної рани в проекції тіла нижньої щелепи праворуч, синців на правій щоці, підборідді праворуч та у правій виличній області, відкритого перелому нігтьової та середньої фаланги 5-го пальця правої кисті зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани 5-го пальця правої, кисті, саден на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні лівогіу колінного суглобу на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини. Після скоєння ДТП ОСОБА_3 , була доставлена до реанімаційного відділення 8-ї міської лікарні «Швидкої допомоги» м. Кам`янське, де знаходилася до 22 лютого 2018 року, з 22 лютого 2018 року по 02 березня 2018 року вона знаходилася на лікуванні у нейрохірургічному віділенні тієї ж лікарні.З 03 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року вона проходила амбулаторне лікування у клініці УНП у Дніпропетровській області у м. Дніпро. У період знаходження доньки на стаціонарному лікуванні позивачем було витрачено коштів на транспортні витрати у розмірі 200,00 гривень. Також позивач понесла витрати на професійну правничу помогу на суму 1400,00 гивень. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана діями водія ОСОБА_2 , становить 1600,00 гривень. Окрім матеріальної шкоди, позивач занала моральної шкоди, яка полягає у фізичних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі звісткою про дорожньо-транспортну пригоду та у зв`язку з ушкодженням здоров`я доньки та проведеними хірургічні втручання і іншими процедурами, які супроводжувалися нестерпним болем. Позивач постійно страждала з приводу того, відновиться здоров`я доньки, зможе вона працювати у подальшому. Всі ці переживання потягнули за собою порушення здоров`я у позивача, в результаті чого вона втратила душевний спокій та перенесла нервовий зрив. Загальну суму моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 30000,00 гривень, які бажає стягнути з відповідача. Просить суд стягнути з відповідача у якості відшкодування завданої дорожньо- транспортної пригодою матеріальної шкоди на загальному суму 1600,00 гривень; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000,00 гривень.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено проведення судового засідання на 06 червня 2022 року на 11.00 годин для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, заявлені вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що вимоги в частині понесеної моральної шкоди позивачем нічим не підтверджені та задоволенню не підлягають. Визнав позов в частині понесеної матеріальної шкоди в розмірі 1400,00 гривень.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2 /а.с. 8/.

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та стягнуто на користь ОСОБА_1 30000,00 гривень моральної шкоди та 1400 гривень витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні, а всього 31400,00 гривень /а.с.18-24/.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 06 квітня 2022 року вирок Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2021року щодо ОСОБА_2 було скасовано в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 та призначено в цій часттині новий розгляд в порядку цивільного судочинства. /а.с.25-30/.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року (далі - Постанова № 4 від 01.03.2013 року) роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 1400 підлягають задоволенню, оскільки сума витрат, витрачених позивачем у зв`язку із зверненням за правовою допомогою підтверджена доказами, зокрема договором про надання адвокатом правових послуг від 23 червня 2018 року /а.с.3/ та додатком до цього договору /а.с.4/ та ордером к договору від 23 червня 2018 року згідно яких адвокатом були отримані грошові кошти в розмірі 1400 гривень /а.с.5/, крім того проти зазначеного розміру шкоди не заперечує відповідач.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач зазнала душевних страждань, пов`язаних із отриманими її донькою травмами, що виразилось у постійних стражданнях з приводу того, відновиться здоров`я доньки, зможе вона працювати у подальшому. Всі ці переживання потягнули за собою порушення здоров`я у позивача, в результаті чого вона втратила душевний спокій та перенесла нервовий зрив.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого відповідачем кримінального проступку, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням усіх обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, з урахування вчиненого відповідачем кримінального проступку та нанесення позивачу тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь позивача у розмірі 3000,00 гривень.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 3, 13, 76, 82, 258, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 , РНОКПП невідомий місце проживання АДРЕСА_2 , 1400 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 місце проживання : АДРЕСА_3 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений до 07 червня 2022 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая