Справа № 947/1541/22
Провадження № 2/947/1526/22
УХВАЛА

28.01.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І.

розглянув матеріали цивільної справи 947/1541/22 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» про стягнення матеріальної шкоди, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання здійснити переведення грошових коштів з банківських рахунків,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.01.2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» і просить суд ухвалити рішення, яким:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 19 200,00 грн,

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 25 000,00 грн.,

-зобов`язати Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК» здійснити переведення (повернення) зі всіх рахунків ОСОБА_2 на рахунок банківської картки ПРИВАТБАНК НОМЕР_1 , яка належить - ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 44 200,00 грн.

Посилаючись на захист прав споживача, ОСОБА_1 не сплатила судовий збір.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов не підсудний Київському районному суду м. Одеси з наступних підстав.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

За положеннями части 5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-ХІІ споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як убачається з позову ОСОБА_1 , підставою звернення позивача до суду не є порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживача» (позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених саме цим Законом, позивач не вказала , споживачем яких послуг або робіт вона є ), а є стягнення грошових коштів, незаконно набутих.

А відтак, правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, позивач помилково про це зазначає у позові, а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за його зареєстрованим місцем проживання. Отже, вищевказаний позов є непідсудним Київському районному суду м.Одеси.

Частина 9 ст. 187 ЦПК України визначає, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа підлягає до направлення за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області ( 50074, м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 3а).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31-32, 187, 260-261, 353-354 ЦПК України,суддя,-

У х в а л и в:

Справу 947/1541/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» про стягнення матеріальної шкоди, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання здійснити переведення грошових коштів з банківських рахунків передати за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області (50074, м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 3а).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд протягом 15 днів з дня підписання ухвали суддею.

Суддя Калашнікова О. І.