Справа № 471/58/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка заяву про відвід судді по цивільній справі № 471/58/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Братського районного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Розпорядженням Братського районного суду Миколаївської області від 14.04.2022 року дану справу передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою суду Арбузинського районного суду від 28 квітня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в спрощеному порядку з викликом сторін.

До початку судового засідання 06 червня 2022 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відвід головуючому судді у справі. Свою заяву мотивує тим, що представник відповідача ОСОБА_3 тривалий час працювала та являлась помічником судді Кірімової О.М. Братського районного суду Миколаївської області, що може викликати сумнів у неупередженості щодо розгляду даної справи головуючою суддею Кірімовою О.М.

Позивач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не відомо.

Відповідач та її представник до суду не з`явилися представник відповідача надала суду заяву про розгляд заяви про відвід судді без її участі та без участі відповідача. При вирішення вказаної заяви поклалася на розсуд суду.

Вирішуючи питання про заявлений відвід, суд виходить з наступного.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, мають бути усунуті будь-які сумніви учасників справи в неупередженості судді у спосіб відведення такого судді від подальшого розгляду справи.

У відповідності з п. 66 Рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»). Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, дійсно, суддя ОСОБА_4 в період з 2007 рік по 2011 рік працювала на посаді судді Братського районного суду Миколаївської області. В цей же період часу ОСОБА_3 працювала на посаді помічника судді Кірімової О.М.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, приходжу до висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, приходжу до висновку що заява про відвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід суді ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімову О.М. від участі в розгляді справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Передати цивільну справу № 471/58/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова