Справа № 309/1909/22
Провадження № 2/309/377/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Дюрдь А.І.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Посилається на те, що сторони уклали шлюб 16.10.2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області зроблено відповідний актовий запис №214. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних поглядів на життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Вказує, що останнім часом відносини між ним та відповідачкою погіршилися, між ними постійно виникають сварки. Відносини між ними стали конфліктні, вони перестали нормально спілкуватися. Спільно з відповідачкою після укладення шлюбу вони проживали за адресою АДРЕСА_1 . Однак після конфлікту який між ними стався, відповідачка покинула місце їх спільного проживання та перейшла проживати до своїх батьків за адресою АДРЕСА_2 , де на даний час проживає. Діти залишилися проживати разом з ним та на даний час, близько 5 місяців, проживають разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 . Неповнолітні діти виявили бажання проживати разом з ним, вони знаходяться на його повному утриманні та забезпеченні. Просить суд шлюб між ним та ОСОБА_2 , укладений у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 214 розірвати, неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2010 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 214, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області./а.с.4/

За період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.5-6/

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони є людьми різних характерів, між ними відсутня повага та взаємопорозуміння. Сім`я розпалася та існує лише формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.05.2022 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_7 (дідусь), ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_8 (мати). Крім того, у будинку за даною адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 проживають діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані по АДРЕСА_2 ./а.с.18/

Враховуючи, що позивач у більшій мірі бере участь у вихованні та житті дітей, ніж мати, діти проживають разом з батьком у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивач створив комфортні умови для розвитку дітей, а тому неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 81, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 - 16 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 214 - р о з і р в а т и.

Неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору у розмірі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.