Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2022 Справа №607/14103/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просить провести поділ спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на: легковий автомобіль, марки VOLKSWAGEN TOURAN, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; 2/3 житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2/3 земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га., що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; майнові права на 2/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 73,9 кв.м. та житловою проектною площею 32,15 кв.м., згідно договору №ПМО-503 від 17 жовтня 2017 року укладеного з ПАТ «Компанія з управління активами «Національний резерв»; майнові права на 2/3 частину магазину «Промтовари» №2, загальною проектною площею 34,3 кв.м., що розташований на першому поверсі у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 згідно договору укладеного з ПП «Креатор Буд» про організацію та проведення будівництва від 12.09.2017 року; 1/2 грошових коштів на загальну суму 24 000,00 доларів США з нарахованими процентами, що знаходяться на депозитних рахунках «Альфа-депозит Дитячий» № НОМЕР_3 в сумі 8 000,00 доларів США, № НОМЕР_4 в сумі 8 000,00 доларів США та № НОМЕР_5 в сумі 8 000,00 доларів США в АТ «Альфа-Банк»; 1/2 грошових активів, що знаходяться на депозитних рахунках в АТ «Альфа-Банк». АТ «Мегабанк, АТ «Укрексімбанк», АТ «Державний експортно-імпортний банк України». В порядку поділу майна подружжя залишити за ОСОБА_3 право приватної власності на: легковий автомобіль марки ВАЗ 21093, 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 ; 1/3 житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; майнові права на 1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 73,9 кв.м. та житловою проектною площею 32,15 кв.м., згідно договору №ПМО-503 від 17 жовтня 2017 року укладеного з ПАТ «Компанія з управління активами «Національний резерв»; майнові права на 1/3 частину магазину «Промтовари» №2, загальною проектною площею 34,3 кв.м., що розташований на першому поверсі у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 згідно договору укладеного з ПП «Креатор Буд» про організацію та проведення будівництва від 12.09.2017 року; 1/2 грошових коштів на загальну суму 24 000,00 доларів США з нарахованими процентами, що знаходяться на депозитних рахунках «Альфа-депозит Дитячий» № НОМЕР_3 в сумі 8 000,00 доларів США, № НОМЕР_4 в сумі 8 000,00 доларів США та № НОМЕР_5 в сумі 8 000,00 доларів США в АТ «Альфа-Банк»; 1/2 грошових активів, що знаходяться на депозитних рахунках в АТ «Альфа-Банк». АТ «Мегабанк, АТ «Укрексімбанк», АТ «Державний експортно-імпортний банк України». Також просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступне майно: сушильна машина ZANYSSI (вартість 10 644 грн.); прально - сушильна машина «ВЕКО» ( вартість 12 999 грн.); плита комбінована «Gorenje» (вартість 17 199 грн.); Телевізор «LG» - ( вартість 37 499 грн.); Кухня (виготовлена з дуба) (вартість 600 доларів за метр квадратний, 8 метрів квадратних, що за курсом НБУ становить 137 184.00 грн.); холодильник (вартість 56 999 грн.); набір м`яких меблів «Елегант» (вартість 2 500 доларів США, що за курсом НБУ становить 71 450 грн.); крісла «Цезар» (дубові з підлокітниками) 6 штук (вартість 165 доларів США за кожен стілець, що за курсом НБУ становить 28 294.2 грн.); столик журнальний з дуба «Скай» (вартість 400 доларів США, що за курсом НБУ становить 11 432 грн.); стіл дубовий ( вартість 30 500 грн.); пуф білий дубовий (вартість 150 доларів США, що за курсом НБУ становить 4 287 грн.); шафа - купе 2 шт. (вартість 62 000 грн.); ліжко - диван (вартість 8 019 грн.); ліжко, дві тумби (вартість 2 800 доларів США, що за курсом НБУ становить 80 024 грн.); спальний гарнітур «Відень» (вартість 3 230 доларів США, що за курсом НБ України становить 92 313,4 грн.); меблевий куток у гардеробній кімнаті ( шафа в стилі лофт бук) ( вартість 44 103 грн.); колонки (вартість 349 грн.); ванна акрилова (вартість 28 999 грн.); меблі для ванної кімнати (вартість 28 244 грн.); гідромасажний бокс (вартість 25 263 грн.); монітор (вартість 4 699 грн.); ноутбук (вартість 27 699 грн.); принтер «Canon» (вартість 6 525 грн.); системний блок (вартість 8 500 грн.); духова шафа «Gorenje» (вартість 11 099 грн.); дитяча модульна «Салерно» (вартість 32 424 грн.); Телевізор «LG» (вартість 24 999 грн.); посудомийна машина «BOSCH» (вартість 13 999 грн.); дубові м`які табуретки в кухню 4 шт. (вартість 100 доларів США, що за курсом НБ України становить 11 432 грн.). Провести поділ спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2/3 вартості майна (побутової техніки та меблів) у сумі 619 451,73 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 28 вересня 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2020 року, яке набрало законної сили, розірвано. За час перебування у шлюбі між сторонами набуто спільне майно, що складається із: земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Дана земельна ділянка була придбана на ім`я ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, який 29.11.2007 р. посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. за реєстровим номером 4380, на підставі якого 13.11.2008 р. було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №302713. Згідно довідки про ринкову вартість майна, виданої ТОВ «Всеукраїнський експертно-правовий союз» ринкова вартість даної земельної ділянки становить 350 000,00 грн. Крім цього, сторонами був збудований житловий будинок, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво даного будинку на вказаній вище земельній ділянці тривало із 2008р. по 2013 р. та в 2013 р. його було введено в експлуатацію та зареєстровано право власності на ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 22 грудня 2013р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР №737575 від 22 грудня 2013 року. Згідно довідки про ринкову вартість майна, виданої ГОВ «Всеукраїнський експертно - правовий союз» ринкова вартість даного житлового будинку становить 3 970 000,00 грн. Також, сторонами під час шлюбу було придбано легковий автомобіль марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстрований за відповідачем ринкова вартість якого становить 349 430,00 грн., легковий автомобіля марки ВАЗ 21093, 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_7 , що зареєстрований за відповідачем, ринкова вартість якого становить 39 970,00 грн. Також, сторонами було сплачено грошові кошти на дольову участь в будівництві двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 73,9 кв.м., житловою площею 32,15 кв.м. згіднор договору ПМО -503 від 17.10.2017 року та із ПП «Креатор Буд» на будівництво магазину промтовари АДРЕСА_4 . Згідно договору та наданих платіжних доручень грошові кошти за вказану квартиру сплачено на суму 619 830 грн., а за будівництво магазину на суму 473117,05грн., проте право власності на вказані нерухомі об`єкти не оформлено та вони не введені в експлуатацію. Також, за рахунок коштів подружжя було внесено грошові кошти, що покладені в АТ «Альфа-банк» на один рік на депозитні рахунки «Альфа-депозит Дитячий» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , їх малолітнім дітям ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по 8 000,00 доларів США кожному, що в сумі складає 24 000,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 28 травня 2019 р. становить 637 200,00 грн., а також грошові кошти, що знаходяться на депозитних рахунках в АТ «Альфа-Банк», АТ «Мегабанк», АТ «Укрексімбанк». Крім того, за час перебування у шлюбі подружжям придбано зазначені меблі та побутову техніку на загальну суму 929 177,60 грн.

Відтак, позивач просить провести поділ зазначеного майна подружжя, при цьому врахувати, що разом з нею проживають та перебувають на її утриманні їх малолітні діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , а тому, на підставі ч.2 ст. 70 СК України, вважає, що слід відступити від засади рівності часток подружжя. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 вважає, що її ідеальна частка у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності повинна становити 2/3.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що під час перебування у шлюбі з позивачкою на його ім`я було зареєстровано: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 010180037; житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль Volkswagen Touran 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_10 ; легковий автомобіль ВАЗ 21093 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 . Також, за час перебування в шлюбі ОСОБА_3 в інтересах сім`ї було укладено договір про організацію та проведення будівництва від 12 вересня 2017 року та договір №ПМО-503 про бронювання (резервування) квартири від 17 жовтня 2017 року. Разом з тим, вважає, що за спільні з позивачкою кошти було придбано лише автомобіль марки «ВАЗ 21093» 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 . Зазначив, що у ОСОБА_2 не було належних доходів на придбання зазначеного нею майна, оскільки остання перебуваючи у шлюбі, працювала на державній службі. Спірне майна було придбано та оформлено на ім`я ОСОБА_3 за рахунок грошових коштів, отриманих у позику. Грошові кошти, сплачені на виконання договорів про організацію та проведення будівництва від 12 вересня 2017 року та №ПМО-503 про бронювання (резервування) квартири від 17 жовтня 2017 року, також були сплачені за рахунок грошових коштів взятих у позику, які потрібно буде повертати позикодавцям. У зв`язку із цим, у випадку визнання за позивачкою права власності на майно, оформлене в шлюбі на його ім`я, вона буде зобов`язана відповідати за боргами, пов`язаними із отриманням грошових коштів у позику для придбання такого майна. Також зазначає, що положення ч. 2 ст. 70 СК України при вирішені даного спору не можуть бути застосовані, оскільки їх діти перебувають на їх спільному з позивачкою утриманні та зареєстровані за однією адресою - будинок АДРЕСА_5 . Також зазначив, що спірні автомобілі на які позивач просить визнати право власності, провівши їх поділ, є неподільним майном, позивачем на депозитний рахунок не було внесено грошову суму, у якості компенсації різниці вартості автомобілів. Відповідач ОСОБА_3 не погоджується на отримання такої компенсації. Тому, суд може визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу, залишити їх у спільній частковій власності сторін у справі. Також вважає, що позовна вимога про визнання права власності на кошти, внесені на депозитні рахунки у банку, які відкриті на їх неповнолітніх дітей не можуть бути задоволені, оскільки вказані грошові кошти не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Зокрема зазначив, що вказані грошові кошти були подаровані дітям його матір`ю ОСОБА_4 . Зазначив, що вказані грошові вклади є особистою власністю дітей, а не спільною сумісною власністю подружжя, а тому поділу вони не підлягають. Враховуючи мотиви, наведені у відзиві, позовні вимоги визнає частково.

Позивач ОСОБА_2 подала суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що її заробітна плата була достатньою та регулярною, що підтверджується довідкою про заробітну плату та трудовою книжкою. Також зазначає, що доходи ОСОБА_3 від підприємницької діяльності були значними. Підприємницька діяльність відповідача успішно розвивалася. Твердження відповідача про укладення договорів про організацію та проведення будівництва від 12 вересня 2017 року та договору №ПМО-503 про бронювання (резервування) квартири від 17 жовтня 2017 року за кошти взяті у позику викликає сумніви, оскільки жодного документального підтвердження укладення договорів позики останній не надав. ОСОБА_2 , як колишня дружина відповідача, не надавала згоди на укладення договорів позики. Також зазначає, що жодної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Всі витрати на нормальне харчування, придбання одягу, лікування, витрати на навчання, відпочинок та дозвілля, вона несе самостійно. Із моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з 06 березня 2019 року, вона та троє малолітніх дітей проживають окремо від батька за адресою: АДРЕСА_6 у житловому будинку, загальною площею 99,3 кв.м., що наданий їй в безоплатне користування на підставі укладеного між нею та ОСОБА_9 договору. Грошові кошти, розміщені на депозитних рахунках в АТ «Альфа-банк», відкритих на ім`я їх дітей, не були подарованими бабусею, оскільки мати відповідача є пенсіонеркою. Зазначає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 подав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказує на те, що твердження позивачки про високий рівень доходів сім`ї спростовується змістом її заяви про відстрочення сплати судового збору, а також довідкою про заробітну плату ОСОБА_2 від 24 травня 2019 року. Також, зазначає, що письмові розписки, які свідчать про отримання ним позики, перебувають у позикодавців, а тому він позбавлений можливості подати їх, як доказ.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 письмових пояснень щодо позову не подавали.

18 листопада 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Кметик В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. В подальшому, представник позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Покотило Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши що слід провести поділ спільного майна подружжя, а саме: Ѕ частини земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 010180037; Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; легкового автомобіля марки Volkswagen Touran 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_10 та легкового автомобіля марки «ВАЗ 21093» 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 . У решті вимог просить відмовити за їх безпідставністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про місце та час розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 28 вересня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2020 року).

У даному шлюбі народилося троє дітей: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2

13 листопада 2008 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, який 29.11.2007 р. посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М., за реєстровим номером 4380, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №302713, згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки про ринкову вартість майна, виданої ТОВ «Всеукраїнський експертно- правовий союз» ринкова вартість даної земельної ділянки становить 350 000,00 грн.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР №737575 від 22 грудня 2013 року, за ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 22 грудня 2013 р. зареєстрований житловий будинок, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ринкова вартість якого згідно довідки про ринкову вартість майна, виданої ТОВ «Всеукраїнський експертно- правовий союз» становить 3 970 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2020 року, яке набрало законної сили, визнано частково недійсним Свідоцтво про право власності індексний номер: 15143542, видане 22 грудня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області в частині реєстрації за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 , за ОСОБА_3 , 03.03.2016 року зареєстровано легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN ТОURAN, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_2 ринкова вартість якого згідно довідки, виданої ТОВ «Всеукраїнський експертно- правовий союз» становить 349 430,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , за ОСОБА_3 06.06.2012 року зареєстровано легковий автомобіль марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_7 ринкова вартість якого згідно довідки, виданої ТОВ «Всеукраїнський експертно- правовий союз» становить 39 970,00 грн.

12 вересня 2017 року між ОСОБА_3 (Сторона 1) та Приватним підприємством «Креатор-Буд» (Сторона 2), укладено договір про організацію та проведення будівництва, згідно умов якого Сторона 1 передає, а Сторона 2 приймає грошові кошти, які є особистою власністю Сторони 1 для будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_14 , загальною проектною площею 34,3 кв.м., що розташований на першому поверсі у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 . Планова вартість об`єкту на момент укладення даного Договору складає 463 050,00 грн.

Згідно копії платіжних доручень, наданих позивачем, на виконання зазначеного договору сплачено коштів на загальну суму 473 117,05 грн.

Крім цього, 17 жовтня 2017 року між ПрАТ «Компанія з управління активами «Національний резерв», що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду «МЮОН» та ОСОБА_3 укладено договір №ПМО-503 про бронювання (резервування) квартири, предметом якого є 2-кімнатна квартири АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 73,9 кв.м. та житловою проектною площею 32,15 кв.м. На підставі пункту 2.1 вказаного договору, ОСОБА_3 на підтвердження намірів щодо настання правових наслідків сплачує ПрАТ «Компанія з управління активами «Національний резерв» грошові кошти в розмірі 619 830 грн., які перераховує на поточний рахунок до 18.10.2017 року.

Згідно копії платіжних доручень грошові кошти за дану квартиру перераховано на загальну суму 619 830,00 грн.

Згідно акцептів на укладення Угоди на розміщення вкладу №ДФЛ-782601/215, №ДФЛ-782594/215 та №ДФС-782599/215 від 19 листопада 2018 року грошові кошти, що покладені в АТ «Альфа-банк» на один рік на депозитні рахунки «Альфа-депозит Дитячий» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 становлять 8 000,00 доларів США, кожному.

Як вбачається із інформації викладеній у листі АТ «Альфа-Банк» №29788/БТ-26-б/б від 28.10.2021 р., угода № ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 р., РНОКПП НОМЕР_15 ОСОБА_7 кошти були виплачені на рахунок НОМЕР_16 власника депозиту у день закінчення дії угоди 26.11.2019 р. та у подальшому перераховані на поточний рахунок НОМЕР_17 ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 у сумі 8 360,02 долари США. Залишок коштів на рахунку вищевказаної угоди відсутній, стан рахунку закритий. Угода № ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 р, РНОКПП НОМЕР_19 ОСОБА_6 кошти були виплачені на рахунок НОМЕР_20 власника депозиту у день закінчення дії угоди 26.11.2019 р. та у подальшому перераховані на поточний рахунок НОМЕР_17 ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_18 - ІНФОРМАЦІЯ_5 у сумі 8 360,02 доларів США.Залишок коштів на рахунку вищевказаної угоди відсутній, стан рахунку закритий.

Як вбачається із довідки про заробітну плату №206/19-00-05-33, виданої ГУ ДФС у Тернопільській області, ОСОБА_2 із 09 жовтня 2018 року працює на посаді старшого державного інспектора, і її дохід у вигляді заробітної плати за період із січня 2019 року по березень 2019 року склав 20 080,36 грн.

Як вбачається із договору позички від 06 березня 2019 року, ОСОБА_9 передала ОСОБА_2 у безоплатне користування житловий будинок, площею 62,5 кв.м. (загальна площа 99,3 кв.м.) по АДРЕСА_6 , де вона на даний час проживає разом із трьома неповнолітніми дітьми.

Як вбачається із інформації, викладеної у листі №271/10-5/19-00-54-08-03/23920 від 19.09.2019 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як фізична особа підприємець із 15.04.1993 року. Діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку, сума доходу становила за 2017 рік 296 000,00 грн.; за 2018 рік 280 000,00 грн.

Як вбачається із довідки №066-10/574, виданої 19 серпня 2020 року, на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_18 ) у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі (м. Тернопіль вул. Шептицького, 21) депозитні банківські рахунки відсутні.

Згідно інформації викладеної у листі №65-6541 від 25.08.2020 року, у Акціонерному товаристві «Мегабанк», станом на 25.08.2020 року відкриті депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_18 ) відсутні.

Згідно інформації викладеній у листі №19564/БТ-26-б/б від 28.08.2020 року, ОСОБА_3 є клієнтом банку АТ «Альфа-Банк», йому відкрито депозитний рахунок згідно договору №TDRM000143068 від 03.02.2016 р., залишок коштів на рахунку 131,33 грн.

Як вбачається із довідки №16041 від 06.05.2021 року, виданої Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця, станом на 06.05.2021 року за боржником ОСОБА_3 рахується заборгованість із сплати аліментів у сумі 148 619 грн.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона була очевидцем, як сторони у справі під час подружнього життя займались будівництвом будинку у с.Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Також, після його спорудження, вона відвідувала подружжя, коли останні почали там проживати та була очевидцем придбання ними побутової техніки та меблів, автомобіля марки «VOLKSWAGEN ТОURAN». Також зазначила, що земельна ділянка в с.Смиківці була придбана сторонами в 2011 році з метою її забудови. Також в подальшому, сторонами у справі під час шлюбу було інвестовано грошові кошти в будівництво квартири та магазину. Крім цього, зазначила, що була в будинку в с.Смиківці у 2019 році в якому була наявна побутова технічка та інше рухоме майно (телевізори, холодильник, комп`ютерна техніка, меблі, тощо). Вартість зазначених предметів та їх марку пояснити не змогла.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона знайома із сторонами у справі з 2001 року. Підтвердила суду ту обставину, що колишнє подружжя ОСОБА_13 спільно будували будинок в с.Смиківці в 1010-2016 роках, придбали квартиру у 2017 році по АДРЕСА_3 , а також під час шлюбу у зазначеній сім`ї було два автомобілі. Зазначила, що в будинку у 2017 році в с.Смиківці була наявна побутова техніка, меблі, телевізори, комп`ютерне обладнання, душова кабіна та ванна. Підтвердила суду те, що усі рухомі речі наявні в будинку в с.Смиківці сторони придбавали під час подружнього життя за спільні кошти подружжя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду підтвердила, що колишнє подружжя ОСОБА_13 під час шлюбу завершили будівництво житлового будинку в с.Смиківці в 2012 році за спільні кошти подружжя, також придбали іншу нерухомість - квартиру в м.Тернополі в 2018 році та купили автомобіль «VOLKSWAGEN ТОURAN» в 2017 році, яким користується позивач. Зазначила, що на даний час позивач не проживає у своєму будинку в с.Смиківці, оскільки відповідач їй чинить перешкоди у цьому. Також, підтвердила, що в будинок в с.Смиківці сторонами у справі було придбано побутову техніку (телевізори,холодильник, комп`ютерну техніку, посудомийну машину, газову плиту, пральну машину) та меблі (стіл, стільці, шкіряний диван). Крім цього, пояснила, що під час подружнього життя сім`ї ОСОБА_13 , сторонами по справі було відкрито депозитні рахунки на їх неповнолітніх дітей.

Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо; вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Крім того, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного, сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (п. 30 Постанови).

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній, власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів.

Відповідно до статті 190 ЦК майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

З цього випливає, що захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Законом України "Про інвестиційну діяльність" визначено загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Закон спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна суб`єктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції.

Згідно зі статтями 1, 2 цього Закону, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права (частина 1 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність").

За змістом статті 5 цього Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України (частина 1 статті 6 Закону України "Про інвестиційну діяльність").

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено права суб`єктів інвестиційної діяльності та установлено, що всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Частиною п`ятою статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю, споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю, споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд проаналізуваши та оцінивши надані сторонами докази,а також їх пояснення у судовому засіданні, вважає, що позов ОСОБА_2 про поділ майна подружжя слід задовольнити частково та провести поділ спільного майна подружжя, а саме: легкового автомобіля марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 загальною ринковою вартістю 349 430 гривень; 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною ринковою вартістю 3 970 000 гривень; Ѕ частини земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташований на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, загальною ринковою вартістю 350 000 грн..; коштів на загальну суму 24000 доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року, які після закінчення депозиту були перераховано на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_21 в АТ «Альфа Банк»; легкового автомобіля марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_22 , д.н.з. НОМЕР_7 загальною ринковою вартістю 39970 грн. Також, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за кожним, право власності на: Ѕ (одну другу) ідеальну частку у рухомому майні, а саме: легковому автомобілі марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; легковому автомобілі марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_22 , д.н.з. НОМЕР_7 ; 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; ј (одну четверту) частину земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташованої на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; Ѕ (одну другу) частину коштів на загальну суму 24000 (двадцять чотири тисячі) доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року, які після закінчення депозиту були перераховано на поточний рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_21 в АТ «Альфа Банк». У решті вимог ОСОБА_2 , слід відмовити.

Задовольняючи позов та визначаючи частку кожного у спільному майні подружжя, суд виходить із рівності часток сторін. Щодо збільшення розміру частки позивача у спільному майні подружжя, суд не вбачає підстав в силу вимог ч.2 ст.70 СК України відступу від рівності часток у спільному майні подружжя. Суд, відкидає твердження представника відповідача про те, що зазначене майно придбавалось лише за кошти отримані відповідачем у позику від інших осіб, оскільки такі твердження спростовано показами зазначених свідків у судовому засіданні та даними про доходи позивача та відповідача під час їх спільного проживання. При цьому, суд зазначає, що доказів про те, що саме за кошти взяті відповідачем у позику придбавалось спірне майно, а також використано на потреби сім`ї, суду не надано.

Також, задовольняючи позов частково, суд вважає, що вимоги позивача про визнання майнових прав на 2/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною проектною площею 73,9 кв.м. та житловою проектною площею 32,15 кв.м., згідно договору №ПМО-503 від 17 жовтня 2017 року укладеного з ПАТ «Компанія з управління активами «Національний резерв» та на 2/3 частину магазину «Промтовари» №2, загальною проектною площею 34,3 кв.м., що розташований на першому поверсі у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 згідно договору укладеного з ПП «Креатор Буд» про організацію та проведення будівництва від 12.09.2017 рокуне підлягають до задоволення, оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували внесення замовником усієї суми вартості зазначеного нерухомого майна, яка передбачена договорами про дольову участь у будівництві. Крім цього, зазначені вимоги не пред`являлись позивачем безпосередньо до забудівника та вони не залучались позивачем у якості відповідачів. Наявність у матеріалах справи платіжних доручень, які надав позивач, на думку суду не підтверджує внесення усієї суми коштів замовником по укладених договорах підрядах, оскільки вартість спірного майна могла змінюватись (коригуватись) у процесі його будівництва. Крім цього, суду не надано доказів, які б підтверджували, що забудівник відмовляється визнавати майнове право позивача у новоствореному майні, у тому числі в подальшому надати документи для проведення реєстрації права власності на нього.

Суд, також вважає, що вимоги позивача в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наведеного рухомого майна та проведення його поділу шляхом стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2/3 вартості майна (побутової техніки та меблів) у сумі 619 451,73 грн. не підлягають до задоволення, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його наявність, точну назву та його вартість, а також придбання такого майна сторонами під час перебування у шлюбі. Суд не вважає належними та допустимими доказами надані позивачкою фотографії такого рухомого майна, оскільки із них не можливо встановити наведені обставини, що є істотними для правильного вирішення справи.

Також, суд, при вирішенні вимог позивача про поділ спірного житлового будинку та земельної ділянки, вважає, що поділу підлягає 1/2 частина житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частина земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташований на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, виходячи із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2020 року, яке набрало законної сили, яким визнано частково недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 15143542, видане 22 грудня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області в частині реєстрації за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, задовольняючи позов частково, суд відкидає твердження представника відповідача про те, що кошти на загальну суму 24000 доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року не підлягають поділу, оскільки є власністю неповнолітніх дітей в силу вимог ч.2 ст..173 СК України відповідно до якої, при вирішенні спору між батьками та малолітніми, неповнолітніми дітьми, які спільно проживають, щодо належності їм майна вважається, що воно є власністю батьків, якщо інше не встановлено судом. При цьому, стаття 174 СК України визначає майно, яке може бути власністю дитини, тобто таке, що придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини (одяг, інші речі особистого вжитку, іграшки, книги, музичні інструменти, спортивне обладнання, тощо). Крім цього, суд констатує, що як вбачається із інформації викладеній у листі АТ «Альфа-Банк» №29788/БТ-26-б/б від 28.10.2021 р., по закінченню укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року якими передбачалось розміщення депозитних коштів на рахунках, відкритих на ім`я неповнолітніх дітей сторін, такі кошти в подальшому перераховані на поточний рахунок НОМЕР_17 , який належить відповідачу ОСОБА_3 . Також, суд відкидає й твердження відповідача про те, що зазначені суми коштів було розміщено в інтересах неповнолітніх дітей його матір`ю, оскільки доказів, щодо цього суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що із ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_2 384 грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, а також у користь держави судовий збір у розмірі 4 418 грн.. 30 коп. Крім цього, оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.06.2019 року ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, які вона не сплатила на момент його ухвалення, тому, суд вважає, що слід стягнути із ОСОБА_2 у користь держави судовий збір у розмірі 4 418 грн.. 30 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

Провести поділ спільного майна подружжя:

- легкового автомобіля марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 загальною ринковою вартістю 349 430 (триста сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень;

- 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною ринковою вартістю 3 970 000 (три мільйони дев`ятсот сімдесят тисяч) гривень;

- Ѕ частини земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташований на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, загальною ринковою вартістю 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн..;

- коштів на загальну суму 24000 (двадцять чотири тисячі) доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року, які після закінчення депозиту були перераховано на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_21 в АТ «Альфа Банк».

- легкового автомобіля марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_22 , д.н.з. НОМЕР_7 загальною ринковою вартістю 39970 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн.;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- Ѕ (одну другу) ідеальну частку у рухомому майні, а саме: легковому автомобілі марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 загальною ринковою вартістю 349 430 (триста сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень; легковому автомобілі марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_22 , д.н.з. НОМЕР_7 загальною ринковою вартістю 39970 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн.

- 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною ринковою вартістю 3 970 000 (три мільйони дев`ятсот сімдесят тисяч) гривень;

- ј (одну четверту) частину земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташований на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області загальною ринковою вартістю 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн..;

- Ѕ (одну другу) частину коштів на загальну суму 24000 (двадцять чотири тисячі) доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року, які після закінчення депозиту були перераховано на поточний рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_21 в АТ «Альфа Банк».

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- Ѕ (одну другу) ідеальну частку у рухомому майні, а саме: легковому автомобілі марки «Volkswagen Touran», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 загальною ринковою вартістю 349 430 (триста сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень; легковому автомобілі марки «ВАЗ 21093», 1995 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_22 , д.н.з. НОМЕР_7 загальною ринковою вартістю 39970 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн.

- 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку, загальною площею 367,3 кв.м., житловою площею 157,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною ринковою вартістю 3 970 000 (три мільйони дев`ятсот сімдесят тисяч) гривень;

- 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), кадастровий номер 010180037, загальною площею 0,10 га, що розташований на території Смиківецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області загальною ринковою вартістю 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн..;

- Ѕ (одну другу) частину коштів на загальну суму 24000 (двадцять чотири тисячі) доларів США з нарахованими відсотками, що знаходились на депозитних рахунках «Альфа-депозит дитячий» в АТ «Альфа Банк» згідно укладених договорів №ДФЛ-782594/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ -782601/215 від 19.11.2018 року, №ДФЛ-782599/215 від 19.11.2018 року, які після закінчення депозиту були перераховано на поточний рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_21 в АТ «Альфа Банк».

У решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь держави судовий збір у розмірі 4 418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн.. 30 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави судовий збір у розмірі 4 418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн.. 30 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 07 червня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_23 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_18 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан