У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року Справа № 608/176/22
Номер провадження2/608/286/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Янківської Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові заяву судді Парфенюка В. І. про самовідвід у розгляді справи цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до дошкільного навчального закладу (дитячий садок - ясла) № 1 м. Чортків про скасування наказу, стягнення заробітної плати, -
ОСОБА_1 звернулася до Чортківського районного суду з позовом до дошкільного навчального закладу (дитячого садка - ясла) № 1 м. Чортків про скасування наказу, стягнення заробітної плати.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2022 року суддю Парфенюка В. І. визначено головуючим суддею в даній справі.
Суддею Парфенюком В. І. заявлено самовідвід у розгляді вказаної справи, оскільки, оскаржуваний у позові наказ підписано директором дошкільного навчального закладу (дитячого садка - ясла) № 1 м. Чортків Раїсою Обшарською, яка згідно рішення № 574 від 20 вересня 2019 року Чортківської районної ради включена до списку присяжних Чортківського районного суду Тернопільської області та приймає участь у розгляді справи цивільного судочинства про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна (справа № 608/1999/21). В цій справі ОСОБА_2 є головуючим суддею і справа знаходиться на стадії судового розгляду.
Розглянувши заявлений самовідвід, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень статей 124 та 127 Конституції України, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні у визначених Законом випадках здійснюється за участю присяжних.
Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 вищезазначеного Закону присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.
Директор дошкільного навчального закладу (дитячого садка-ясел) №1 м. Чортків Обшарська Р. В. є присяжним в справі цивільного судочинства про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна (справа № 608/1999/21). В цій справі головуючим суддею є Парфенюк В. І. і справа знаходиться на стадії судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж: розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (і) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між субєктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також: може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заява судді Парфенюка В. І. про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, -
Задовольнити заяву про самовідвід судді Парфенюка В. І. у розгляді цивільної справи № 608/176/22 за позовом ОСОБА_1 до дошкільного навчального закладу (дитячий садок - ясла) № 1 м. Чортків про скасування наказу, стягнення заробітної плати.
Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до ч. 3 ст. 14 ЦПК України.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Парфенюк