Справа № 464/7600/21
пр.№ 2/464/573/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.

справа № 464/7600/21

учасники справи:

позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради

відповідач ОСОБА_1

вимоги: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

представники учасників справи:

представник позивача ОСОБА_2 .

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом в порядку цивільного судочинства, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати з неї в користь державного закладу та/або фізичної чи юридичної особи, в які можуть бути передані діти, на їх утримання аліменти в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до достягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 07.12.21. позов було прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.02.22. підготовче провадження у справі закрите та таку призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача підтримав заявлений позов з підстав та мотивів, викладених у ньому, та просив розгляда справу у його відсутності із незапереченням проти прийняття заочного рішення та стягнення аліментів на користь позивача, про що подав письмову заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення за місцем проживання; позов не заперечила, відзиву на позов не подала та клопотання не заявила. З урахуванням наведеного судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, а тому з метою дотримання прав позивача на доступ до суду та балансу інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляду справи суд вважає можливе розглянути справу за наявними матеріалами. У зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України) в порядку заочного розгляду на підставі наявних доказів, про що не заперечив представник позивача і постановив суд.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Висновки та мотиви суду

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.п.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом наведених правових норм ухилення від виконання зобов`язань батьків по вихованню дитини означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій.

Під час розгляду судом справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження останніх.

Відповідно до розпорядження Сихівської районної адміністрації № 516 від 24.09.20., прийнятого на підставі заяви відповідача від серпня 2020 року, надано дозвіл на влаштування малолітнього ОСОБА_3 в КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» на повне державне забезпечення.

Відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.184 КУАП відносно своїх малолітніх дітей, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 09.11.20.; у встановленому законом порядку місця проживання не мала та оренду приміщення не здійснювала.

Дитина ОСОБА_5 перебуває в КЗ ЛОР НПЦ 1-П ст. «Мрія» та лише декілька разів відповідач відвідала там дитину пару хвилин і лише у присутності педагога (наодинці бажання залишатись не проявляла), телефонувала, однак ні одягом, ні необхідними для навчання канцтоварами таку не забезпечила, а з грудня 2020 року не відвідує дитину взагалі і не цікавиться її життям, що підтверджується психолого-педагогічною характеристикою від 20.05.21. відповідного закладу.

З часу перебування ОСОБА_3 в КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» відповідач, як і інші родичі, у закладі не з`являлась, сина не відвідувала жодного разу і не цікавилась станом його здоров`я та життя.

19 серпня 2021 року органом опіки та піклування Сихівської РА прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Указаний висновок був прийнятий з урахуванням перелічених документів і жодна обставина у справі з часу звернення до суду з даним позовом (28.10.21.) не змінилась і не відпала.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Про байдужість до дітей та наслідки вирішення позову свідчить і неявка відповідача на розгляд справи.

Встановлені у даній справі обставини беззаперечно підтверджують навмисне, свідоме ухилення відповідачем від виконання обов`язків по вихованню дітей, духовним та фізичним розвитком яких не цікавиться і не дбає, як і станом їх здоров`я і майбутнім, за відсутності доведення останньою перешкод у здійсненні цих прав та обов`язків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а тому таку слід позбавити батьківських прав відносно синів.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Водночас особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

У ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, з відповідача слід стягувати аліменти на користь та утримання її дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 28 жовтня 2021 року. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Оскільки питання піклування/опіки відносно дітей у встановленому законом порядку не вирішено, тому що влаштування таких має вирішуватись безпосередньо позивачем після набрання рішенням суду законної сили, саме на позивача покладено обов`язок по подальшому влаштуванню дитини, відтак стягнення аліментів на утримання кожної дитини має відбуватись шляхом перерахування аліментів на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, а не, як зазначає у позові чи заяві сам позивач/його представник. Для цього позивача слід зобов`язати відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Указане узгоджується з постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №464/7647/17 (провадження №61-8172св19).

З урахуванням того, що позивача зобов`язано відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, тому суд не застосовує положення ч.1 ст.430 ЦПК України, не допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

З відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1816 грн у зв`язку із звільненням позивача від сплати такого при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268, 282, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

задоволити позов.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати щомісяця з ОСОБА_1 на користь та утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2021 року та до досягнення відповідною дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Зобов`язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки і піклування відкрити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особистий рахунок на кожного у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1816 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

позивач Сихівська района адміністрація, , м.Львів, пр.Ч.Калини,66;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 09.06.22.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО