Справа № 185/6357/21
Провадження № 2/185/336/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Астапчук Д.В., за участю позивача - ОСОБА_1 , відповідача- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/6357/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача- ОСОБА_2 , на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року, який вступив в законну силу, відповідач по справі ОСОБА_2 була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та їй було призначене покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці. На цей вирок суду позивач не подавав апеляційної скарги. Відповідно до вищевказаного вироку суду ОСОБА_2 49 січня 2021 року приблизно о 10.00 годині, перебуваючи квартирі знайомого потерпілого ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі знайомим ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_1 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінку попросила потерпілого ОСОБА_1 надати їй у тимчасове користування для телефонного дзвінку мобільний телефон марки «Philips» моделі «Xenium Е109», при цьому достовірно розуміла, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (продасть). Дружина потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_3 в цей час знаходилась в іншій кімнаті та не почула даної розмови потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченої ОСОБА_2 . Дружина потерпілого ОСОБА_3 після звернення обвинуваченої ОСОБА_2 та розповіді про те, що її чоловік, потерпілий ОСОБА_1 дозволив покористуватися даним телефоном декілька днів, передала обвинуваченій ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Philips» моделі «Xenium Е109», оскільки вважала, що остання поверне вищевказаний мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон у своє володіння, обвинувачена ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникла, розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_1 матеріального збитку на суму 307 грн. 40 коп. У зв`язку зі злочинними діями ОСОБА_2 , позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних, душевних і психологічних стражданнях та переживаннях в результаті незаконним заволодінням мого майна (мобільним телефоном), який був моєю приватною власністю і призначався для моїх потреб і потреб моєї сім`ї і використовувався в моєму подальшому житті. Наслідки дій ОСОБА_2 вимагало від мене додаткових зусиль для відновлення порушеного права власності, необхідністю придбання нового телефону і відновлення спілкування по телефону з рідними, близькими і друзями, тобто організацію попереднього життя і продовження активної життєдіяльності. Після незаконного заволодіння і звернення мобільного телефону позивача на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вимушений прикладати додаткові зусилля для відновлення свого права власності, а саме необхідності покупати мобільний телефон для користування ним в своєму житті. Все це викликає у позивача почуття неповноцінності та зневіри у себе, призводило до порушення психічної та душевної рівноваги. З приводу цих переживань і страждань у позивача пропав сон, він довго не може заспокоїтися з приводу крадіжки його мобільного телефону, необхідністю його покупки в подальшому, постійно переживаючи за ці проблеми, де йому знайти кошти для придбання телефону. Позивач вимушений витрачати свій час на явку в поліцію і до слідчого на допити та інші слідчі дії, а також для участі в судових засіданнях. ОСОБА_1 став дратівливим, нестримним по будь-яким дрібницям, що погіршує його відносини з близькими та оточуючими його людьми, також погіршились відносини в сім`ї, у нього постійні суперечки і напружені відносини з родиною.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, підтримав доводи позову.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти задоволення не заперечувала, проте вказала, що зможе сплачувати тільки періодичними платежами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року №185/1758/21, який набрав законної сили 30 червня 2021 року, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року , та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяців

Вироком суду встановлено, що 19.01.2021 року приблизно о 10.00 годині обвинувачена ОСОБА_2 , перебуваючи в квартирі знайомого потерпілого ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі знайомим ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, потворно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_1 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінку попросила потерпілого ОСОБА_1 надати їй у тимчасове користування для телефонного дзвінку мобільного телефон марки «Philips» моделі "Хеnium E109", при цьому достовірно розуміла, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд (продасть). Дружина потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_3 в цей час знаходилась в іншій кімнаті і та не почула даної розмови потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченої. Дружина потерпілого ОСОБА_3 після звернення обвинуваченої ОСОБА_2 та розповіді про те, що її чоловік, потерпілий ОСОБА_1 , дозволив покористуватися даним телефоном декілька днів, передала обвинуваченій ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Philips» моделі "Хеnium E109", оскільки вважала, що остання поверне вищевказаний мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон у своє володіння, обвинувачена ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникла, розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_1 матеріального збитку на суму 307.41 гривень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1,2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

З урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_2 , наявність причинно-наслідкового зв`язку між нанесеною нею матеріальною шкодою та заподіяною моральною шкодою позивачу, беручи до уваги конкретні обставини справи і пов`язані з ними моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість психічних страждань, істотність вимушених життєвих змін і наслідків, що наступили, а також зважаючи, що відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , відбуває покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення в повному обсязі складено 24 січня 2022 року.

Суддя А. О. Врона