Ухвала

13 червня 2022 року

м. Київ

справа № 369/9682/19-ц

провадження № 61-2532св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківська Галина Сергіївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_6 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року у складі судді Дубас Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В. В., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В., приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківська Г. С., про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у квітні 2007 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_7 продали квартиру в м. Дніпрі, а отримані кошти віддали своєму сину ОСОБА_8 для сплати кредиту, отриманого ним на придбання садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2007 року вона зі своїм чоловіком переїхали проживати у цей будинок до сина ОСОБА_8 у с. Бобриця, де і 15 травня 2007 року зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , після смерті якого відкрилась спадщина на садовий будинок.

Вона та її чоловік звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, як стало відомо, дружина сина - ОСОБА_2 одноособово прийняла спадщину, не повідомивши нотаріуса про наявність інших спадкоємців.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 липня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане на ім`я ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 право власності на 1/3 частини спірних садового будинку та земельної ділянки, а за ОСОБА_2 визнано 2/3 частини садового будинку та земельної ділянки.

Зазначене рішення суду набрало законної сили, але своє право власності вона та ОСОБА_7 не зареєстрували у державному реєстрі, але продовжували проживати у ньому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , а влітку 2014 року ОСОБА_2 виселила її примусово із садового будинку. Надалі вона неодноразово намагалась вселитись у садовий будинок, але всі спроби виявились невдалими.

Згодом вона дізналась, що ОСОБА_2 отримала в позику грошові кошти, а садовий будинок передала в іпотеку ОСОБА_3 відповідно до договору іпотеки від 12 лютого 2016 року.

31 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір про відступлення прав за іпотечним договором.

Оскільки отримані у борг кошти ОСОБА_2 не повернула, іпотекодавець набув права власності на майно, а надалі, на підставі договору дарування, нерухоме майно перейшло у власність ОСОБА_5 .

Вона як співвласник нерухомого майна зобов`язана була надавати нотаріальну засвідчену згоду на передачу майна в іпотеку, але такої згоди вона не давала, передача майна в іпотеку суперечить її інтересам, тому договір про передачу майна в іпотеку є недійсним. Договір іпотеки укладений на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке визнано недійсним у судовому порядку. Оспорювані правочини укладені з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки майно вибуло з її власності незаконно, поза її волею, тому воно підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 .

Щодо строків давності, то про оспорювані правочини вона дізналась лише 2019 року, після надання їх нотаріусами на виконання ухвали суду та ознайомлення з ними її представником у суді. Відсутність у неї інформації про правочини та неможливість ознайомлення з їхнім змістом зробило неможливим звернення до суду в межах строків позовної давності.

Враховуючи викладене, позивачка просила поновити строк для звернення до суду з позовом; визнати недійсним договір іпотеки, укладений 12 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т. В., зареєстрований за № 62; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладений 31 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В., зареєстрований за № 1434;визнати недійсним договір дарування, укладений 13 травня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківською Г. С., та зареєстрований за № 738; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_5 та передати ОСОБА_1 нерухоме майно:садовий будинок із надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0532 га, кадастровий номер :01:050:0083, розташовану на АДРЕСА_3 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 12 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо передачі в іпотеку 1/3 частини садового будинку АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т. В., зареєстрований за № 62. Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладений 31 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо передачі в іпотеку 1/3 частини садового будинку АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В. та зареєстрований за № 1434. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 нерухоме майно - 1/3 частини садового будинку АДРЕСА_2 . У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач є спадкоємцем спірного будинку та земельної ділянки, яка є фактично його власником, а майно вибуло з її володіння не з її волі, без її відома, у протиправний спосіб, шляхом реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_2 , на підставі документа, визнаного недійсним у судовому порядку, і надалі відчужено іншому відповідачу, то ОСОБА_1 має право на витребування спірного будинку у відповідача.

Позивачка не пропустила строк давності, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, коли саме ОСОБА_1 дізналась та могла дізнатись про оспорювані правочини, крім обставин, які визнавались самою позивачкою - з часу ознайомлення з договорами, які містяться у матеріалах справи за її заявами про витребування доказів. ОСОБА_1 не є стороною договорів, а в позасудовому порядку отримати їх та документів, на підставі яких вони були посвідчені, не мала можливості.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки спадщина належить спадкоємцю з часу її відкриття, тому ОСОБА_2 зобов`язана була попередити іпотекодержателя про наявність прав інших осіб на предмет іпотеки та отримати їх згоду на передачу всього майна в іпотеку.Позивачем строки давності для звернення до суду з позовом не пропущено, оскільки ОСОБА_1 не є стороною договорів, та в позасудовому порядку отримати їх та документів, на підставі яких вони були посвідчені, не мала можливості.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У лютому 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У касаційній скарзі вказує на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

02 червня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківська Галина Сергіївна, про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_6 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року призначити до судового розгляду на 22 червня 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний