ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Суми

Справа №2-1461/11

Номер провадження 22-ц/816/216/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

стягувач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Прачук О.В., в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заяву мотивовано тим, що 11 жовтня 2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий документ № 2-101/12 про стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі - 5667,33 доларів США. Вказує, що виконавчий лист втрачений, доказом чого є відповідь відділу ДВС.

Просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, видати дублікат виконавчого листа № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 29 жовтня 2020 року заяву задовольнив.

Поновив пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року, виданого на виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5667,33 доларів США.

Видав дублікат виконавчого листа № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року, виданого на виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5667,33 доларів США.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що виконавчий лист був повернутий стягувачу державним виконавцем 05 серпня 2015 року, то строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 05 серпня 2018 року, проте стягувач звернувся до суду із заявою лише 01 жовтня 2020 року, тобто за пропуском такого строку більше ніж на два роки.

Вказує, що заявником суду не було надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що стягувач з поважних причин пропустив строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому строк підлягає поновленню. Оскільки оригінал виконавчого документа втрачено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання поновлено, рішення суду не виконано, отже наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши обставини справи, з правильним застосуванням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 21 вересня 2012 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5667,33 доларів США та 571,84 грн судових витрат (а. с. 109-111).

11 жовтня 2012 року на виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи по справі №2-1461/11 (№2-101/12).

Відповідно до листа в.о. начальника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 65311 від 04 вересня 2020 року Гончарової Л., виконавчий лист № 2-101/12, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 5667,33 доларів США надійшов на виконання 27 березня 2015 року. 05 серпня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 02 вересня 2020 року повторно на виконання виконавчий лист не надходив.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина 1 ст. 18 ЦПК України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

За приписами ст. 1 Закону України «про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 7.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ЦПК не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати виконавчого листа.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ. Натомість відсутність виконавчого документа у відділі ДВС, в якому відкрито виконавче провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що представник стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» 11 жовтня 2012 року отримав виконавчі листи у даній справі.

Відповідно до інформації Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 65311 від 04 вересня 2020 року постановою державного виконавця від 05 серпня 2015 року повернуто виконавчий документ стягувачу.

Доказів того, що стягувач отримав виконавчий документ та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу матеріали справи не містять.

Отже, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки він був втрачений. Крім того, причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, є поважними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про пропуск стягувачем строку пред`явлення до виконання виконавчого листа не заслуговують на увагу, оскільки із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання стягувач звернувся після отримання відповіді відділу державної виконавчої служби від 04 вересня 2020 року, що вказаний лист на виконанні не перебуває. Тобто до цього часу стягувач не знав, що виконавчий лист було втрачено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381; 382; 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина