Провадження № 2/537/431/2022
Справа № 537/6218/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі: секретаря судового засідання - Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи - ОСОБА_4 , представника третьої особи - Кравченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, та за зустрічною позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 за участі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , згідно якого прохала суд розірвати шлюб укладений між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований у Центральному районному у місті Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 124. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

В обґрунтуванні позову вказала, що 13 квітня 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Центральному районному у місті Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 124. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проживши разом майже чотири роки вони так і не знайшли взаєморозуміння. Протягом тривалого часу їх стосунки з чоловіком складались не кращим чином, в сім`ї відсутня взаємоповага один до одного. Позивач намагалась зберегти сімейні відносини, але вже більше ніж півроку вони не проживають разом як сім`я. На даний час відповідач проживає разом із своєю матір`ю та сестрою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач в червні 2021 року, ще проживаючи разом з нею та їх сином ОСОБА_7 , вчинив відносно неї насильство, однак до працівників поліції вона не зверталась. Після цього позивачу довелось здати в найм квартиру, що належить їй на праві власності за адресою АДРЕСА_2 та виїхати проживати до м. Одеса, оскільки саме в цьому місті більші шанси знайти хорошу роботу та отримати можливість забезпечувати своїх дітей належним. Адже, проживаючи разом із відповідачем, після приїзду до України із Ізраїлю, де вона перебувала на заробітках та познайомилась із відповідачем, він так ніде і не працевлаштувався, доходів не мав ніяких, і їй самій доводилось утримувати його та старшу доньку, а після народження ОСОБА_7 , утримання всієї сім`ї лягло на її плечі. Оскільки відносини між ними лише погіршувалось, а також, в зв`язку із тим, що відповідач має подвійне громадянство та є громадянином Ізраїлю, як і їх дитина, відповідач ще влітку почав їй погрожувати забрати дитину та вивезти до Ізраїлю, що було постійною темою для сварок і дає їй на даний час підстави вважати, що відповідач мав намір таке вчинити. В серпні 2021 року вона звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вивезення сина за межі країни без її відома та дозволу. Дана заява було задоволена та була накладена заборона на виїзд за межі державного кордону України без нотаріально посвідченої згоди матері ОСОБА_1 до вирішення по суті спору про визначення місця проживання дитини. Позов про встановлення місця проживання дитини нею також був наданий до суду, але, оскільки між нею з відповідачем було досягнуто згоди про те, що дитина буде проживати по місяцю то в неї то в нього, даний позов був нею був залишений без розгляду. Однак в останній раз шляхом обману, відповідач по закінченню терміну перебування в нього дитини, про який вони домовлялись, дитину не повернув, пояснюючи це тим, що дитині необхідна прививка, і його неодмінно треба нести до лікаря, в подальшому повідомив, що дитина захворіла. Отримавши таку звістку, вона вирішила бути поряд з дитиною, але відповідач до дитини не допустив, і на даний час забороняє їй бачитись із дитиною. При цьому, вже неодноразово, їй був поставлений ультиматум: або вона погоджується на визначення місця проживання дитини з відповідачем, та передає у власність сина квартиру, власником якої вона є та погоджується на зустрічі пару разів на місяць із сином, або дитини вона не побачить. Їй довелось звернутись до правоохоронних органів із заявою про викрадення дитини, на що нею 24.11.2021 року було отримана відмова, аргументуючи викрадення дитини відсутністю ознак кримінального правопорушення та наявністю цивільно-правових відносини. Також, вона звернулась до служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводського району Кременчуцької міської ради та, після їх відвідування відповідача за його місцем проживання та перебування дитини, нею було отримано повідомлення від 01.12.2021 року №01-77/2069, яке, як вважає, не відповідає дійсним обставинам. На даний час відповідач відмовляється віддавати дитину та надавати побачення із нею, що порушує її права та права дитини, які закріплені уст. 153 СК України.

Вона має постійне місце реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у її власності, але, в силу вищевикладених обставин, на даний час проживає разом із донькою від першого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в будинку батьків за адресою АДРЕСА_3 . Вона має постійний дохід, постійне місце роботи: працює інтернет-перекладачем, є фізичною особою-підприємцем. Цілком може забезпечити дитину повноцінними життєвими умовами. Згідно роздруківок про надходження коштів по рахункам відкритим нею в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.06.2021 року по 26.11.2021 року, розмір надходжень склав 300 000 грн. Окрім того, в силу віку дитини, їх син на даний час цілком залежить від неї, своєї матері.

Відповідач не працює, жодного доходу не отримує. За які кошти він живе і збирається утримувати дитину не відомо. Місце реєстрації відповідача за адресою АДРЕСА_4 є фарсом, так як даного будинку вже немає він повністю зруйнований. Квартира, в якій він на даний час він проживає належить його матері, яка до речі, відмовилась зареєструвати відповідача в даній квартирі.

З урахуванням викладених обставин, вважає, що шлюбні відносини між ними припинені назавжди подальше спільне проживання, збереження сім`ї та шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам та дитині. Спору про поділ майна на даний час між ними немає. Відповідач наразі виявляє спроби маніпулювання дитиною для отримання матеріальної вигоди.

На підставі викладеного прохає розірвати укладений шлюб та визначити місце проживання їх сина з нею.

Суд своєю ухвалою від 14.01.2022 року залишив вказану позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Позивач усунула вказані недоліки та ухвалою суду від 24.01.2022 року за позовною заявою ОСОБА_1 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

23.02.2022 року у підготовчому судовому засіданні судом ухвалено долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 26.01.2022 року №15 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та закрити підготовче провадження у справі.

12.04.2022 року до початку розгляду справи по суті відповідачем подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 за участі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, яку судом ухвалено прийняти та об`єднати в одне провадження з первісною позовною заявою. Також ухвалено долучити до матеріалів справи копію ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.04.2022 року про повернення позовної заяви позивачу - ОСОБА_5 ..

03.06.2022 року від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечують, судове засідання прохають провести без участі представника та ОСОБА_5 .. Також долучена заява ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з визнанням на даний час первісного позову ОСОБА_1 .

У судове засідання первісний позивач ОСОБА_1 , не з`явилася, однак завчасно подала заяву про розгляд справи за її відсутності з участю її представника ОСОБА_2 , свої позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити у задоволення зустрічного позову прохає відмовити.

Представник первісного позивача - Бокатюк Ю.В. в судове засідання не з`явилася, на попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та прохала їх задовольнити з підстав викладених у позові проти задоволення зустрічного заперечувала та прохала відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, як зазначалося вище завчасно подав до суду заяву про визнання позову та залишення поданого ним зустрічного без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак завчасно подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя та прохають залишити зустрічну позовну заяву без розгляду а первісний позов визнають.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кравченко Ю.О. в судове засідання не з`явилася, на попередньому судовому засіданні вказувала, що з урахуванням наданого висновку вважає за доцільне місце проживання малолітнього ОСОБА_7 визначити з матір`ю, щодо вимоги про розірвання шлюбу поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради Бойченко О.С. в сужове засідання не з`явилася, на попередньому судовому засіданні підтримала думку представника Кравченко Ю.С .

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований шлюб 13.04.2017 року у Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 124, між, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12.05.2020 року.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) серія НОМЕР_2 , повторно 23.05.2020 року, актовий запис №335.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинилися у 2021 році, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе.

Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, та визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на час розірвання шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який потребує спільного виховання батьками.

Місце проживання сина позивач прохає визначити з нею, відповідач, який категорично заперечував та наполягав на проживанні сина з ним, про що вказав у зустрічній позовній заяві, в подальшому визнав позовні вимоги, в тому числі і щодо визначення місця проживання сина з матір`ю.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що Службою у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 26.01.2022 року розглянувши заяву від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем фактичного проживання (що підтверджується актом про фактичне місце проживання (без реєстрації)) АДРЕСА_3 . 19.01.2022 року перевірено умови проживання та складено Акт обстеження. Також складено оцінку потреб сім`ї. За даними перевірки встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має достатній дохід для утримання дитини та створила всі необхідні умови для повноцінного розвитку свого сина. Батько дитини ОСОБА_5 запрошений на засідання комісії рекомендованим листом за місцем реєстрації та проживання (про це свідчать фіксальні чеки АТ «Укрпошта» від 19.01.2022 р.), та здійснено телефонну розмову 21 січня 2022 року з того ж приводу. Керуючись статтею 19, 141, 161 Сімейного кодексу України, Законом України про охорону дитинства розділ 3 стаття 11, 12, пунктом 72 Постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» служба у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради рекомендує заслухати ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №15 від 26.01.2022 року, на підставі розгляду рекомендацій комісії з питань прав захисту дитини виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 26.01.2022 року, Акту обстеження умов проживання, Акту оцінки потреб сім`ї, Висновку оцінки потреб сім`ї, Акту про фактичне місце проживання (без реєстрації), вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд враховує рекомендації Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та рішення про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_3 , а також встановлені під час їх складення обставини.

Суд також враховує, що відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, при цьому подав заяву про залишення його зустрічного позову про визначення місця проживання сина з ним - без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно матеріалів справи суд перейшов до стадії розгляду справи по суті та фактично її здійснив, заслухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи, а тому залишити зустрічний позов без розгляду у суду відсутні передбачені на те підстави.

Заяви про закриття провадження за зустрічним позовом з підстави відмови від позову ОСОБА_5 не подавав.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню натомість зустрічний позов ОСОБА_5 слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, враховує інтереси кожного з батьків, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини, а також ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, її малолітній вік, відношення батьків до дитини, суд приходить до висновку, що якнайкращим інтересам дитини буде відповідати проживання малолітньої дитини з матір`ю, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню та слід визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини слід залишити без задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1816 грн., що був фактично сплачений згідно квитанцій.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115,160 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13.04.2017 року у Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 124, між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , - розірвати.

Прізвище позивача - ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

Місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 1816 грн.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 за участі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич