Дата документу 08.06.2022 Справа № 334/7482/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/7482/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Турбіна Т.Ф.
Пр. № 22-ц/807/1081/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чернявський Владислав Вікторович, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 1-4), в якому просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 13.01.2015 року, що засвідчений приватним нотаріусом м. Запоріжжя Чернявським В.В., яким все належне йому на день смерті майно заповідав відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду першої інстанції цивільну справу прийнято до провадження судді Турбіної Т.Ф. (а.в.м.с. 5).

У березні 2021 року від відповідача ОСОБА_3 у цій справі надійшла заява про призначення повторної експертизи (а.в.м.с. 6-7), в якій останній просив призначити у цій справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1.Чи розумів ОСОБА_5 , 1948 р.н., в повній мірі значення своїх дій та чи міг ними керувати на час складання заповіту 13.01.2015 року? 2.Чи був здатним ОСОБА_5 , 1948 р.н., з урахуванням визначених обставин, повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями на час складання заповіту 13.01.2015 року? Проведення експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Фрунзе, 103-А). Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 334/7482/15-ц. Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи. Витрати за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року (а.в.м.с. 9) призначено по цій справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Чи розумів ОСОБА_5 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повній мірі значення своїх дій та чи міг ними керувати на час складання заповіту 13.01.2015 року?

2. Чи міг ОСОБА_5 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням визначених обставин, повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями на час складання заповіту 13.01.2015 року?

Проведення експертизи доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 334/7482/15ц, дві медичні карти КУ ЗЦРБ амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну карту КУ «ЗОК Онкодиспансер» ЗОР амбулаторного хворого ОСОБА_5 .

До закінчення проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Оплату за проведення повторної судово-психіатричної (посмертної) експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 35-41), яку подав безпосереднього до апеляційного суду 26 січня 2022 року, просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 45).

Ухвалою апеляційного суду від 27 січня 2022 року (а.в.м.с.46) витребувано виділені матеріали справи, необхідні для вирішення питання по вищезазначеній апеляційній скарзі.

07 квітня 2002 року (а.в.м.с.48) суд першої інстанції на виконання вищезазначеної ухвали надав апеляційному суду виділені матеріали справи.

Проте, у період з 18 лютого по 10 травня 2022 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустках (а.в.м.с.89).

Ухвалою апеляційного суду від 11 травня 2022 року клопотання позивача про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції у цій справі задоволено, строк на апеляційне провадження поновлено, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача відкрито (а.в.м.с. 49), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 51).

Всі учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час її розгляду апеляційним судом взагалі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.в.м.с. 66, 69-88), у тому числі позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Губорєва К.С. (а.в.м.с. 65) та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через своїх представників - адвокатів Черкашина І.І. (а.в.м.с. 67) та ОСОБА_6 (а.в.м.с. 68), що узгоджується із вимогами ч. 5 ст. 130 ЦПК України, всі учасники цієї справи, окрім представника усіх відповідачів - адвоката Черкашина І.І. (а.в.м.с. 92-94), не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подавали, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чернявський В.В. подав апеляційному суду заяву (а.в.м.с. 90-91), в якій просив апеляційний суд розглядати дану справу за його відсутності.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву третьої особи (приватного нотаріуса) задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Черкашина І.І. (а.в.м.с. 92-94).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача,

пояснення представника відповідачів, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що свій екземпляр апеляційної скарги позивача він отримав особисто завчасно, не вважав за доцільне подавати письмовий відзив на останню, копії апеляційної скарги для своїх довірителів він отримав у даному судовому засіданні, час для підготовки йому не потрібний, вважав за доцільне розглядати апеляційну скаргу позивача у даному судовому засіданні, на підтвердження чого надав для долучення до виділених матеріалів справи відповідну письмову заяву (а.в.м.с. 95), повторна експертиза за оскаржуємою ухвалою у справі вже проведена, копію висновку (протилежного, ніж у висновку первинної експертизи) від 05.11.2021 року просив долучити до виділених матеріалів справи, провадження у справі було поновлено ще 26.01.2022 року, апеляційна скарга була подана позивачем у цій справі на ухвалу суду першої інстанції 26.01.2022 року, тобто вже після проведення повторної експертизи та після поновлення провадження у цій справі;

перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали ц справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у цій справі, керувався ст.ст. 103, 105, 113 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих саме питань, суд призначає експертизу у справі.

За умовами ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

За ч. 1 ст. 105 ЦПК України визначено, що обов`язковим призначення експертизи за клопотання хоча б однієї з сторін, якщо необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Так, судом першої інстанції зазначено, що в ході судового розгляду даної цивільної справи за клопотанням позивача було проведено посмертну судову психіатричну експертизу померлого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання про проведення повторної експертизи відповідач вказував, що у своєму висновку від 11.05.2017 року експерт зазначав, що померлий ОСОБА_5 станом на день складання заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій і виявляв ознаки психічного розладу.

Водночас, в описовій частині експерт вказував, що померлий на обліку у лікаря психіатра не перебував і за відповідною допомогою не звертався, під час складання заповіту жодних ознак марення або інших розладів сприйняття не виявляв, алкоголізмом не страждав, наркотичні препарати не вживав. За встановлених обставин, висновок експерта не містить обґрунтування, на підставі яких даних експерт дійшов висновку про недієздатність померлого, а тому висновок є незрозумілим, не відповідає матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.

Приймаючи до уваги, що доводи клопотання відповідача є обґрунтованими, сумнівність висновку експертизи шляхом допиту експерта в судовому засіданні судом першої інстанції не було усунуто, численними свідками було підтверджене належне розуміння спадкодавцем своїх дій, його здатність самостійно приймати рішення та керувати своїми діями, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи ОСОБА_5 .

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не спростовують обставин, встановлених судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції саме в межах матеріалів та доказів, які були наявні у цій справі станом на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали (01 квітня 2021 року), та, відповідно, які були предметом дослідження суду першої інстанції у цій справі на цю дату.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції не позбавлений був права при наявності для цього достатніх підстав (поважних причин) забезпечити докази учаснику справи (призначити повторну судову експертизу) на стадії розгляду цієї справи, якщо це потрібно для правильного вирішення її по суті.

Оскільки, в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції мав право призначити повторно у цій справі вищезазначену експертизу за клопотанням сторони відповідача, оскільки вважав, що первісний висновок експертизи, проведеної в порядку задоволення клопотання сторони позивача, не містить належного обґрунтування, на підставі яких даних експерт дійшов висновку про недієздатність померлого ОСОБА_5 .

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відсутні порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального права, які б могли бути підставою для скасування апеляційним судом правильної по суті ухвали суду першої інстанції про призначення вищезазначеної повторної судової експертизи у цій справі за результатами розгляду апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

В силу вимог ст. 104 ч. 5 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Експертна установа - Київський міський центр судово-психіатричної експертизи на час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції у цій справі 01 квітня 2021 року не була припинена, а тому суд першої інстанції мав право доручати проведення вказаної повторної експертизи у цій справі цій експертній установі.

Належні, допустимі докази протилежного у виділених матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Крім того, на підставі ст.ст. 252 ч. 1 п. 5, 253 ч. 1 п. 9 ЦПК України суд першої інстанції мав право провадження у цій справі на час проведення експертизи зупинити.

Порушення (непорушення) судом першої інстанції розумних строків розгляду даної справи внаслідок дії будь-яких об`єктивних чи суб`єктивних обставин не могло бути підставою для відмови у задоволенні вищезазначеного обґрунтованого клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення саме повторної експертизи у цій справі.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування вищезазначеної ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.в.м.с. 34).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена лише в частині зупинення провадження в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 09.06.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.