Провадження № 2/686/1985/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_4

про розірвання шлюбу

встановив:

В вересні 2021 року позивач звернулася із заявою до суду, в якій вказала, що з відповідачем з 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Подружні стосунки не склалися і спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просить шлюб розірвати, з підстав викладених у позовній заяві, в судовому засіданні пояснила, що спільне проживання та шлюбну відносини припинено з листопада 2019 року, примирення та збереження шлюбу неможливе.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав, що сім`я розпалась, проте спільно не проживають з серпня 2021, на разі між сторонами є спір щодо спільного майна, просить шлюб розірвати.

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, в яких вказала, що відповідач на розірвання шлюбу згідний, сім`я розпалась остаточно, проте відповідач заперечує припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з листопада 2019 року, оскільки подружжя спільно проживало до серпня 2021 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 вересня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1889. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За приписами статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Аналізуючи норми діючого законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння, також вказала, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

Відповідач позов визнав, вказав, що примирення за час наданий судом не відбулось.

Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу.

Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18.

За таких обставин сім`ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1889, розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 .

Дата складання повного рішення 02.02.2022.

Суддя :