Справа № 185/9863/21
Провадження № 2/185/1034/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Шуліки Н.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Андрухова Д.Г., відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна таким, що є спільною сумісною власністю та грошову компенсацію замість частини у праві сумісної власності

В С Т А Н О В И В

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна таким, що є спільною сумісною власністю та грошову компенсацію замість частини у праві сумісної власності, в якому просить:

1.Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу починаючи з 01.06.2019 року до 20.04.2021 року.

2.Визнати наступне майно таким, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

-диван Барселона ЛонгТк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, вартістю 15864.00 гривень;

-пилосос для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599.00 гривень;

-стіл обідній, 2 стільця, 2 табурети загальною вартістю 5475.00 гривень;

-пральна машина WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_2 :

-диван Барселона ЛонгТк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, вартістю 15864.00 гривень;

-пилосос для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599.00 гривень;

-стіл обідній, 2 стільця, 2 табурети загальною вартістю 5475.00 гривень;

-пральна машина WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 гривень.

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) грошову компенсацію 1/2 частини вартості спільного сумісного майна у розмірі 18618.50 гривень замість її частини у праві спільної сумісної власності.

4.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГІ - НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та відповідач проживали однією сім`єю без шлюбу з 01.06.2019 року по 20.04.2021 року. Оскільки у них з відповідачем були розпочаті стосунки, та вони зустрічалися, та у Відповідача відсутнє власне житло, з 01.06.2019 року ними було прийнято рішення почати разом проживати у матері позивача, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згодом у них виникло бажання жити окремо від її матері, тому з 21.04.2020 року вони переїхали жити до власної однокімнатної квартири позивача, яка дісталася їй у спадок від батька, за адресою, АДРЕСА_2 . Вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, оплачували рахунки за комунальні послуги, піклувалися одне про одного, мали взаємні права та обов`язки, спільно ремонтували та утримували житло, купували в інтересах сім`ї побутову техніку, меблі та інше, підтримували шлюбні стосунки. З 18 по 24 серпня 2019 року відпочивали разом у м. Одеса. З 10 по 16 серпня 2020 року відпочивали у с. Кирилівка, база відпочинку «Галатея». Путівку відповідач брав за місцем своєї роботи. Також відповідач знайомий з матір`ю, бабусею та дідусем позивача, вони неодноразово відвідували разом родичів позивача. Після припинення відносин відповідач із квартири позивача вивіз куплену за період їх відносин побутову техніку та певні меблі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та просили суд позов задовільнити на підставах зазначених у позові.

Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, так як вважає, що вони не проживали разом із позивачем, як чоловік та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та він купив сам все це майно яке зазначене у позовних вимогах, та воно належить саме йому. Окрім цього в судовому засіданні він пояснив, що дійсно у них були стосунки у період з 01.06.2019 року по 20.04.2021 року, і те, що він дійсно сам кинув позивача, та те, що вони дійсно відпочивали разом, та він проживав разом з позивачем у її матері та потім у квартирі позивача, оскільки у нього не було свого помешкання, і також зазначав, що у цей період робилися покупки побутової техніки та меблів у квартиру позивача, де позивач сама на себе укладала кредитні договори на купівлю вищезазначеного майна, оскільки йому без реєстрації місця проживання кредити не давали.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є рідним дядьком відповідача, та зазначив, що дійсно відповідач із позивачем мали стосунки та проживали разом та вели спільний побут, як чоловік та жінка однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, приблизно з червня 2019 року по початок або середину 2021 року, і навіть готувалися до укладення шлюбу.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача по під`їзду за адресою АДРЕСА_3 , та зазначила, що дійсно відповідач із позивачем мали стосунки та проживали разом та вели спільний побут, як чоловік та жінка однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, приблизно у період зазначений у позові, готувалися до укладення шлюбу, робили разом покупки побутової техніки та меблів у квартиру для спільного проживання, покупали їжу та інші предмети для своєї сім`ї, коли позивач та відповідач проживали у квартирі, то вона бачила побутову техніку і меблі коли її запрошували до себе додому позивач та відповідач.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою матері позивача, та зазначила, що дійсно відповідач із позивачем мали стосунки та проживали разом у матері позивача та вели спільний побут, як чоловік та жінка однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, приблизно у період зазначений у позові, готувалися до укладення шлюбу, робили разом покупки побутової техніки та меблів у квартиру для спільного проживання, покупали їжу та інші предмети для своєї сім`ї, і навіть вона робила їм ремонт у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де позивач та відповідач за кошти, які дала мати позивача у розмірі 10000 грн. купили шпалери, які вона потім клеїла у вищезазначеній квартирі.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, пояснення свідків, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що у період з 01.06.2019 року по 20.04.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали стосунки, та проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільний побут, вели спільне господарство, та робили покупки побутової техніки та меблів в інтересах їх сім`ї, у тому числі: диван Барселона ЛонгТк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, вартістю 15864.00 гривень; пилосос для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599.00 гривень; стіл обідній, 2 стільця, 2 табурети загальною вартістю 5475.00 гривень; пральна машина WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 гривень, що підтверджується показами свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , договором купівлі-продажу №7293-Пв від 29.10.2019 року(купівля дивану Барселона Лонг Тк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, загальною вартістю 15864 грн.), рахунок-фактура № СФРVL- від 13.01.2020 року(придбання пилососу для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599 грн.), накладною б/н від 16.05.2020 року(придбання столу обіднього, стільців (2 шт.) та табуретів (2 шт.), загальною вартістю 5475 грн.), рахунок-фактура від 26.01.2021 року № СФРVL-(придбання пральної машини WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 грн.), де покупцем вищезазначеного товару зазначена ОСОБА_1 , що і не спростовується показами відповідача в частині того, що були відносини у них та вони мешкали разом певний час, та що дійсно робилися покупки побутової техніки і меблів та робився ремонт у квартирі позивача.

Та виходячи з вищенаведеного суд ставиться критично до показів відповідача, на підставах вищенаведеного, в частині того, що у нього шлюбних відносин, без укладення шлюбу з позивачем не було, та те, що він під час їх спільний відносин та спільного проживання за свої власні кошти покупав вищезазначену побутову техніку та меблі, та, що це все належить йому, оскільки це спростовується показами свідків, документами на підставі яких було набуте це майно, де покупцем зазначена саме позивач, а не відповідач, самими показами відповідача, де він зазначає, що у нього були відносини із позивачем, і те, що вони разом проживали, і те, що вони разом відпочивали як на відпочинках так і на різноманітних заходах.

Суд також враховує й те, що у період спільних відносин позивача та відповідача, вони офіційно працювали, а тобто мали самостійний дохід, відповідно до якого вони мали змогу робити такі покупки в інтересах сім`ї.

Також суд враховує цільове використання майна, спір відносно якого розглядається, а саме те, що як меблі так і побутова техніка покупалася сторонами у квартиру позивача, де вони разом мешкали, та використовувалася для спільного сімейного побуту, а тобто в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2 ст. З Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5- рп/99, до членів сім і належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім і є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 Сімейного кодексу України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Відповідно до положень ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що е

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги и інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК У країни. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Верховний Суд наголошує, що правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд У Постанові від 09.06.2021 року у справі № 760/789/19 зробив висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421 св 18) та від 03 червня 2020 року у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна таким, що є спільною сумісною власністю та грошову компенсацію замість частини у праві сумісної власності задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу починаючи з 01.06.2019 року до 20.04.2021 року.

Визнати наступне майно таким, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

-диван Барселона ЛонгТк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, вартістю 15864.00 гривень;

-пилосос для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599.00 гривень;

-стіл обідній, 2 стільця, 2 табурети загальною вартістю 5475.00 гривень.

-пральна машина WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_2 :

-диван Барселона ЛонгТк (Лира 18) (А) Тиковое дерево, вартістю 15864.00 гривень;

-пилосос для сухого прибирання РНІLIРS, загальною вартістю 4599.00 гривень;

-стіл обідній, 2 стільця, 2 табурети загальною вартістю 5475.00 гривень.

-пральна машина WW80R42LНFWDU, загальною вартістю 11299.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) грошову компенсацію 1/2 частини вартості спільного сумісного майна у розмірі 18618.50 гривень замість її частини у праві спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГІ - НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в сумі 1362.00 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2022 року.

Суддя: В. О. Головін