Провадження 2/127/4612/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді при розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

20 жовтня 2021 року вказана ухвала направлена позивачу на адресу електронної пошти, вказану у позовній заяві.

21 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року суддею Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Луценко Л.В. відмовлено.

26 жовтня 2021 року позивачем було надіслано на адресу суду заяву про відсутність недоліків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2021 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

29 жовтня 2021 року позивачем подана заява про відсутність недоліків позовної заяви у частині сплати судового збору з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів» за вимогою звільнити його відповідно до статті 22 цього закону від сплати судового збору, як споживача житлової послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для усунення недоліків.

03 листопада 2021 позивачем подана заява про відсутність недоліків позову із зазначенням про звільнення його від сплати судового збору як споживача відповідно до стаття 22 закону України «Про захист прав споживачів». Вимоги ухвали суду щодо необхідності сплати судового збору не були виконанні.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.

18 листопада 2021 року позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2021 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 січня 2022 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2021 року скасовано та повернуто справу за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії для продовження розгляду.

12 січня 2022 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків.

24 січня 2022 року позивачем подано заяву про відвід судді Луценко Л.В., яка мотивована тим, що після направлення Вінницьким апеляційним судом цивільної справи № 127/27593/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду, суддя Луценко Л.В. не відкрила провадження у справі, натомість ухвалою суду від 12 січня 2022 року залишила позов без руху із зазначенням про можливість повторного повернення позову, в порушення вимог ч. 6 ст. 185 ЦПК України.

Позивач вважає, що суддею Луценко Л.В. порушено норми як матеріального, так і процесуального права, що викликає у позивача сумніви щодо неупередженості, об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Проте, при розгляді справи №127/27593/21 жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України, обставин судом не встановлено щодо головуючого судді.

Обставини, які викладені позивачем в заявах про відвід головуючого судді про їх упередженість, про порушення процесуальних та матеріальних норм, є надуманими і необґрунтованими, у тому числі не підтверджені об`єктивними фактами та належними доказами.

Із змісту ч. 3 ст. 39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

19.05.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23 схвалено Бангалорські принципи поведінки суддів, які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Так, п. 1.1. Бангалорських принципів закріплено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Другим стандартом етичної поведінки суддів Бангалорськими принципами визначено принцип об`єктивності, який є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п. 2.4. Бангалорських принципів перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу.

Отже, право сторін на справедливий суд закріплений у нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено, як порушення права особи на справедливий суд.

Тому, незадоволення заяви про відвід позивача ОСОБА_1 , у якого склалася думка про упередженість головуючого судді Луценко Л.В., що ускладнює подальший розгляд справи та може викликати сумнів в об`єктивності прийнятого рішення, може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведене, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Луценко Л.В. у розгляді цивільної справи №127/27593/21, а також забезпечення справедливого, об`єктивного та неупередженого розгляду даної справи повноважним судом, встановленим законом, суд приходить до переконання, що заява позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Луценко Людмили Володимирівни - задовольнити.

Цивільну справу № 127/27593/21 за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії передати до відділу прийому суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя