КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1467/22
Провадження № 2/552/1201/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сороці Є.С.

За участю адвоката - Тарасенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» про визнання незаконним наказу про надання відпустки, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про надання відпустки, мотивуючи свій позов тим, що він з 29 серпня 2019 року перебуває в трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця». На даний час працює на посаді заступника начальника виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний». Крім того, відповідно до протокольного рішення установчих зборів №1 від 03.12.2021 року його обрано головую Первинної профспілкової організації «Пасажирська компанія» Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України». 17.01.2022 року він отримав повідомлення від начальника Пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний Брикова О.В. про необхідність прибути до відділу кадрів підрозділу для визначення періодів надання відпусток у 2022 році. У повідомленні було наголошено на тому, що керівництвом рекомендується ділити відпустки на частини та планувати відпустки не в літній час. Проте, ним було повідомлено в.о. директора філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Олександра Перцовського про те, що життєві обставини (зокрема, стан здоров`я мами, яка мешкає на історичній батьківщині в Азербайджані) примушують його спланувати відпустку в 2022 році на червень місяць, виходячи, насамперед, із особистих інтересів та сімейних обставин. Так, 07.02.2022 року йому довели до відома складений Акціонерним товариством «Українська залізниця» графік надання відпусток. Згідно з даним графіком, йому було запропоновано відпустку у 2022 році загалом на 38 календарних днів, а саме з 01.02.2022 року по 20.02.2022 рік і з 01.11.2022 року по 18.11.2022 рік. При цьому, із зазначеного графіку видно, що дні відпустки перенесли на 23.02.2022 рік. Підставою для перенесення зазначено «дотримання норм законодавства». В той же день, він отримав наказ №81/В від 07.02.2022 року, відповідно до якого з 23.02.2022 року по 15.03.2022 рік йому надано відпустку тривалістю 20 календарних днів. Підставою для надання такої відпустки вказано «виправний графік надання відпусток заступником начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» Акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на 2022 рік» і «повідомлення про надання відпустки від 07.02.2022 року №ПКВЧД-5-01-06/32». З даним наказом він не згоден, так як він є незаконним, оскільки відповідачем порушено порядок та умови надання оплачуваної щорічної відпустки. В зв`язку з чим просив суд скасувати наказ виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» Акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» №81/В від 07.02.2022 року про надання відпустки. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь понесені судові витрати.

03.05.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.34-35).

17.05.2022 року адвокатом Тарасенко В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 надано додаткові пояснення до позовної заяви (а.с.53-54).

20.05.2022 року судом залучено по справі в якості співвідповідача по справі виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» (а.с.59).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його адвокат Тарасенко В.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

Виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

Представник Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України» Мицавка Ю.Ю. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» та представника виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний».

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , адвоката Тарасенко В.Ю., представника Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України» Мицавку Ю.Ю., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що з 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця», де наданий час займає посаду заступника начальника виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до протокольного рішення установчих зборів №1 від 03.12.2021 року обраний головою Первинної профспілкової організації «Пасажирська компанія» Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України».

17 січня 2022 року ОСОБА_1 від начальника Пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний Брикова О.В. отримав повідомлення про необхідність прибути до відділу кадрів підрозділу для визначення періодів надання відпусток у 2022 році. В даному повідомленні було наголошено на тому, що керівництвом філії рекомендується ділити відпустки на частини та планувати їх не в літній час.

Цього ж дня позивачем на ім`я в.о. директора філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Перцовського О. було направлено лист, в якому він просив дозволити йому під час складання графіку відпусток на 2022 рік запланувати її у червні 2022 року, врахувавши його особисті інтереси.

07.02.2022 року ОСОБА_1 було доведено до відому складений Акціонерним товариством «Українська залізниця» виправний графік надання відпусток заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «Пасажирська компанія Акціонерного товариства «Укрзалізнниця». З даного графіку вбачається, що відповідачем заплановано надати позивачу відпустку у 2022 році загалом на 38 календарних днів, а саме з 01.02.2022 року по 20.02.2022 рік та з 01.11.2022 року по 18.11.2022 рік. Також із зазначеного графіку видно, що початок відпустки перенесено на 23.02.2022 року. Підставою для перенесення відпустки зазначено дотримання норм законодавства. Даний графік був затверджений заступником директора філії з управління персоналом філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Гриценко Л.В. та погоджений з головою первинної профспілкової організації філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Сівко І.В.

Цього ж дня відповідачем видано наказ №81/В від 07.02.2022 року, відповідно до якого з 23.02.2022 року по 15.03.2022 рік ОСОБА_1 надано відпустку, тривалістю 20 календарних днів. Підставою для надання відпустки зазначено «виправний графік надання відпусток заступникам начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на 2022 рік та «повідомлення про надання відпустки від 07.02.2022 року №ПКВЧД-5-01-06/32».

З даним наказом позивач не згоден, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, його адвоката, представника третьої особи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 не підлягають судовому захисту з наступних підстав.

Порядок та умови надання щорічних відпусток регламентований у статті 45 Конституції України, Кодексом закону про працю та Законом України «Про відпустки».

Статтею 45 Конституції України передбачено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно статті 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Статтею 79 КЗпП України передбачено порядок і умови надання щорічних відпусток, так в пункті 4 зазначено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Також пунктом 5 вищевказаної статті передбачено, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і роботодавцем, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

З чинного законодавства України вбачається, що черговість надання відпусток визначається графіком, затвердженим роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. Під час складання графіків мають враховуватись як особливості виробництва, так і особисті інтереси та можливості для відпочинку працівників, але при цьому не слід забувати і про законодавчі норми. Так, відповідно до частини 13 ст.10 Закону України «Про відпустки» щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час надаються: 1) особам віком до вісімнадцяти років; 2)особам з інвалідністю; 3) жінкам перед відпусткою у зв`язку з вагітністю та пологами або після неї; 4) жінкам, які мають двох і більше дітей віком до 15 років або дитину з інвалідністю; 5) одинокій матері (батьку), які виховують дитину без батька (матері); опікунам, піклувальникам або іншим самотнім особам, які фактично виховують одного або більше дітей віком до 15 років за відсутності батьків; 6) дружинам (чоловікам) військовослужбовців; 7) ветеранам праці та особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; 8) ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, а також членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України; 9) батькам-вихователям дитячих будинків сімейного типу; 10) в інших випадках, передбачених законодавством, колективним або трудовим договором.

Оскільки ОСОБА_1 не відноситься до жодної категорії, яка передбачена ч.13 ст.10 Закону України «Про відпустки», тому він і не має першочергового права обирати відпустку за власним бажанням у зручний для себе час.

Відповідно до ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації, фізичної особи, яка використовує найману працю, незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, фізичної особи, яка використовує найману працю, так і для працівників.

Частиною 1 статті 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Тому наказ, що оскаржується позивачем, був прийнятий з дотриманням вимог чинного законодавства України та погоджений з первинною профспілковою організацією філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» про визнання незаконним наказу про надання відпустки відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця», місце знаходження: 03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, будинок 5.

Співвідповідач - виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Харків-Сортувальний» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», місце знаходження: м.Харків, вул.Євгена Котляра, 11.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України», місце знаходження: 03049, м.Київ, вул.Уманська, 5, оф.108.

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2022 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко