Номер провадження: 22-ц/813/1706/22
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дришлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Кузьмук А.В.,

переглянув у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича,-

В С Т А Н О В И В:
14 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В., в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича щодо не зняття арешту з майна, не зняття тимчасових обмежень боржника: у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання, не виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників та ненадання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до діючої Інструкції з організації примусового виконання рішень;
- зобов`язати старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича зняти арешт з усього майна, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича;
- зобов`язати старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників;
- зобов`язати старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича скасувати тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання.
При цьому скаржник посилається на те, що в ході виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та встановлені певні види тимчасових обмежень. Скаржник зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 18.11.2019 року №47143 зазначено, що заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 01.11.2019 року відсутня, отже, всі встановлені державним виконавцем обмеження повинні бути зняті. Однак на свої звернення з вказаного приводу скаржник отримав листи державного виконавця про відсутність підстав для зняття арешту та встановлених обмежень.
27 травня 2020 року від старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Білика Р.В. до суду надійшов лист, в якому державний виконавець посилається на те, що 26 травня 2020 року було здійснено розрахунок заборгованості боржника в порядку, відповідно до якого заборгованість боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 4 398,70 грн.. На підставі викладеного виключити ОСОБА_1 з реєстру боржників немає законних підстав. Окрім того, відсутні підстави для зняття арешту з майна, так як виконання рішення не забезпечено боржником в інший спосіб. Додатково державний виконавець повідомляє, що постанови про встановлення тимчасових обмежень скасовано та 26.05.2020 року внесено відомості до автоматизованої системи виконавчого провадження. В зв`язку із зазначеним державний виконавець просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі та розглянути справу без участі представника відділу.
14 липня 2020 року представник боржника ОСОБА_2 подав до суду пояснення, в яких зазначив, що розрахунок заборгованості по аліментам від 26.05.2020 року не відповідає дійсності та виконаний з арифметичними помилками. Окрім того представник скаржника вказує, що оскільки заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня, то не виключення скаржника з Єдиного реєстру боржників є протиправним. Також представник скаржника зазначає, що сума, вказана державним виконавцем в розрахунку заборгованості по аліментам, є меншою ніж заборгованість понад три місяці, що є підставою для зняття арешту зі всього майна.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року скаргу задоволено частково.
Зобов`язано старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. зняти арешт з усього майна, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В..
Зобов`язано старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В апеляційній скарзі старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Білик Р.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», на виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:
Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.
Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Сторони по справі сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 09 червня 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2016 року по справі №520/10264/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2016 року до повноліття дитини.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення відхилено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року залишено без змін.
На підставі вказаного рішення суду 13 лютого 2018 року позивачу ОСОБА_3 було видано відповідний виконавчий лист.
Постановою старшого державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білика Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 07 березня 2018 року ВП №55945973 відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2016 року до повноліття дитини.
Після відкриття виконавчого провадження 03 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Білик Р.В. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13 лютого 2020 року №200199065 внесено запис про обтяження всього нерухомого майна номер 25560564, яке зареєстровано старшим державним виконавцем Біликом Р.В. 03.04.2018р..
Також 03 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Біликом Р.В. винесено постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.
Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.
Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.
Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; припинення виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження.
Отже, з аналізу вказаних положень законодавства слідує, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій зобов`язаний дотримуватись принципу законності, тобто здійснювати нарахування розміру аліментів у точній відповідності вимогам закону.
Судом було досліджено розрахунок заборгованості по аліментам від 18.11.2019 року №47143, здійснений старшим державним виконавцем Біликом Р.В, відповідно до якого заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 01.11.2019 року відсутня.
З матеріалів справи вбачається, що скаржник ОСОБА_1 звертався до старшого державного виконавця із заявами щодо зняття арешту та встановлених обмежень.
Листом від 28.01.2020р. №Р-34 на заяву ОСОБА_1 від 21.01.2020р. вх. №7171/24- 31 старшим державним виконавцем Біликом Р.В. було повідомлено про відсутність підстав про зняття арешту з майна.
Листом від 21.04.2020р. №225/6 на повторну заяву ОСОБА_1 від 06.04.2020р. вх. №12566/24-31 старшим державним виконавцем Біликом Р.В. було знову повідомлено про відсутність підстав про зняття арешту з майна та повністю проігнорована вимога про виключення з Єдиного реєстру боржників. Зазначеним листом скаржнику було надіслано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 15.04.2020 №13-34, в якому було зазначено, що заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 01.04.2020р. складає 462,79 грн..
Судом досліджено розрахунок заборгованості по аліментам від 15.04.2020р. №В-34, здійснений старшим державним виконавцем Біликом Р.В, відповідно до якого заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 01.04.2020р. складає 462,79 грн.
З інформації з Єдиного реєстру боржників від 05.05.2020р. вбачається, що старшим державним виконавцем Біликом Р.В. було внесено відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.
Судом досліджено розрахунок заборгованості по аліментам від 26.05.2020р. №30870, здійснений старшим державним виконавцем Біликом Р.В., відповідно до якого заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на 01.05.2020 року складає 4 398,70 грн. (без урахування середньої заробітної плати за квітень).
Із наданих державним виконавцем документів до листа від 26.05.2020 року вбачається, що постановою від 26.05.2020 року про скасування процесуального документу старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Р.В. скасовано документ «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України» від 03.04.2018р., що видав ОСОБА_5 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №520/10264/16, виданого 13.02.2018р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ..
Окрім того, 26.05.2020 року старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Р.В. також були винесені постанови, якими:
- скасовано документ «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами» від 03.04.2018р., що видав ОСОБА_5 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №520/10264/16, виданого 13.02.2018р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ;
- скасовано документ «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання» від 03.04.2018р., що видав ОСОБА_5 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №520/10264/16, виданого 13.02.2018р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ;
- скасовано документ «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» від 03.04.2018р., що видав ОСОБА_5 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №520/10264/16, виданого 13.02.2018р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ..
Частиною 1, 3, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
На час накладення арешту на майно та інших обмежень державним виконавцем дійсно існували підстави для застосування вказаних заходів.
Однак станом на 01 листопада 2019 року заборгованість по сплаті аліментів була відсутня, що зафіксовано в розрахунку заборгованості від 18.11.2019 року №347123.
Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.
Таким чином, станом на 18.11.2019 року дату здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, яким встановлена відсутність заборгованості ОСОБА_1 , у старшого державного виконавця були всі підстави для зняття накладеного постановою 03 квітня 2018 року арешту майна боржника.
Частинами 1, 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або постанови, передбаченої ч. 4 ст. 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Аналогічні положення містяться також у п. 6 розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.
Таким чином, станом на 18.11.2019 року дату здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, яким встановлена відсутність заборгованості ОСОБА_1 , у старшого державного виконавця були всі підстави для виключення скаржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, на предмет пропорційності співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою у контексті конституційного принципу верховенства права та права на справедливий розгляд, та керуючись критерієм «поза розумним сумнівом», дав їм правильну оцінку та вірно виходив з того, що є законні підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця.
Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Згідно зі статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає, а отже, слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвалу суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятої ухвали не впливають.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28 жовтня 2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 09 червня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік